ЧЕРКАСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 33/821/249/21 Справа № 694/60/21 Категорія: ч. 1 ст. 130 КУпАП	Головуючий у І інстанції Сакун Д. І.   Доповідач в апеляційній інстанції Поєдинок І. А.	

 	 	

 	 	

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 червня 2021 р. Суддя Черкаського апеляційного суду Поєдинок І.А. за участю правопорушника ОСОБА_1 , розглянувши матеріали адміністративної справи за апеляційною скаргою ОСОБА_1   на  постанову судді Звенигородського районного суду Черкаської області  від 18.02.2021 року, -
         
в с т а н о в и в :

Постановою судді Звенигородського районного суду Черкаської області  від 18.02.2021 року, -
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, непрацюючого, проживаючого АДРЕСА_1 , -
         визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КпАП України, та застосовано адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 600 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що складає 10 200,00 (десять тисяч двісті) гривень. Стягнуто з ОСОБА_1 судовий збір в розмірі  454грн. 00 (сорок) коп.
           Відповідно до даної постанови, ОСОБА_1 05.12.2020 року о 02.02 год. по вул. Шевченка в м. Звенигородка, Звенигородського району Черкаської області керував автомобілем «Тоуоtа RАV4» д.н.з. НОМЕР_1 з ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: нестійка хода, запах з порожнини рота. Від проходження огляду на стан сп`яніння  водій відмовився на відео в присутності двох свідків. Своїми діями ОСОБА_1 порушив вимоги 2.5 ПДР, та скоїв правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.
            ОСОБА_1 в судове засідання суду першої інстанції двічі не з`явився, повідомлявся належним чином за адресою, вказаною у протоколі про адміністративне правопорушення. Про день, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином. Причини своєї неявки не повідомив. Клопотань про відкладення розгляду справи до суду не надходило.

         Постановою судді Звенигородського районного суду Черкаської області  від 18.02.2021 року,  ОСОБА_2 , визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП України і на нього накладене стягнення у вигляді штрафу в сумі  10200 (десять тисяч двісті) гривень та стягненням судового збору на користь держави в розмірі 454 грн. 00 (сорок) коп.
  
Не погоджуючись із таким судовим рішенням правопорушник ОСОБА_1   подав апеляційну  скаргу, в якій просить: 
1. Поновити строк на апеляційне оскарження постанови Звенигородського районного суду Черкаської області  від 18.02.2021 року. 
2.    Постанову Звенигородського районного суду Черкаської області  від 18.02.2021 року  - скасувати, провадження по справі закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, в зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ч. 130 КУпАП.
         При цьому вказує, що дана постанова є незаконною та необґрунтованою та винесеною з порушенням норм матеріального та процесуального права, без належного з`ясування  всіх обставин справи.
       Додає, що суд розглянув справу поверхово і формально.
        Наголошує, що суд в матеріалах справи відсутні підтвердження того факту, що він керував транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння. Інспектором поліції автомобіль не зупинявся.

       Перевіривши матеріали справи, заслухавши пояснення правопорушника ОСОБА_1 , який підтримав подану апеляційну скаргу, вважаю, що апеляційна скарга  не підлягає  до задоволення, виходячи з наступних підстав.

       Суд апеляційної інстанції вважає, що слід поновити правопорушнику ОСОБА_1 строк на апеляційне оскарження постанови Звенигородського районного суду Черкаської області  від 18.02.2021 року, оскільки  про існування  оскаржуваної постанови йому стало відомо після закінчення строку на апеляційне оскарження.
        Відповідно до положень ч. 7 ст. 294 КУпАП , апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги. При цьому, він не обмежений її доводами, якщо під час розгляду справи буде встановлено неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права, також апеляційний суд може дослідити нові докази, які не досліджувалися раніше, якщо визнає обгрунтованим ненадання їх до місцевого суду або необгрунтованим відхилення їх місцевим судом.
        Згідно положення ст. 33 КУпАП, суд при накладенні адміністративного стягнення враховує характер вчиненого правопорушення, особу порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.
Вважаю, що зазначена постанова судді суду першої інстанції є законною та обґрунтованою.
  Суддя районного суду вірно встановив фактичні обставини справи, а саме, що ОСОБА_1 05.12.2020 року о 02.02 год. по вул. Шевченка в м. Звенигородка, Звенигородського району Черкаської області керував автомобілем «Тоуоtа RАV4» д.н.з. НОМЕР_1 з ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: нестійка хода, запах з порожнини рота. Від проходження огляду на стан сп`яніння  водій відмовився на відео в присутності двох свідків. Своїми діями ОСОБА_1 порушив вимоги 2.5 ПДР, та скоїв правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.
           Вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративних правопорушень підтверджується наступними матеріалами справи:
- даними протоколу про адміністративне правопорушення серії ДПР18 № 496348  від 05.12.2020 року, де зазначено, що ОСОБА_1 05.12.2020 року о 02.02 год. по вул. Шевченка в м. Звенигородка, Звенигородського району Черкаської області керував автомобілем «Тоуоtа RАV4» д.н.з. НОМЕР_1 з ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: нестійка хода, запах з порожнини рота. Від проходження огляду на стан сп`яніння  водій відмовився на відео в присутності двох свідків. Своїми діями ОСОБА_1 порушив вимоги 2.5 ПДР, та скоїв правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП. (а.с.1);
- даними пояснень свідка ОСОБА_3 від 05.12.2020 року, де зазначено, що 05.12.2020 року він був запрошений в якості понятого для освідування  на стан сп`яніння, гр.. ОСОБА_1 , який керував автомобілем «Тоуоtа RАV4» д.н.з. НОМЕР_1 , та вказав, що на його думку водій перебував в стані  алкогольного сп`яніння, оскільки в нього була не стійка хода, нечітка вимова,  та запах алкоголю з ротової порожнини. Коли працівники поліції запропонували пройти огляд на стан сп`яніння, то гр.. ОСОБА_1 відмовився від проходження огляду та від підпису протоколу відмовився теж. (а.с.3);
-   даними постанови про накладення адміністративного стягнення серії ББА № 055943 від 05.12.2021 року на гр.. ОСОБА_1 , де зазначено, що ОСОБА_1 05.12.2020 року о 02.02 год. по вул. Шевченка в м. Звенигородка, Звенигородського району Черкаської області керував автомобілем «Тоуоtа RАV4» д.н.з. НОМЕР_1 без посвідчення водія категорії «В».(а.с.4);
-  даними  DVD - диску від 05.12.2020 року, з якого вбачаються обставини викладені в протоколі про адміністративне правопорушення. (а.с.5);

Відповідно до ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.
Відповідно до диспозиції ч. 1 ст. 130 КУпАП адміністративна відповідальність настає у випадку керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Доводи апелянта про те, що постанова суду першої інстанції винесена з порушенням норм закону – є необґрунтованим, оскільки в матеріалах справи міститься відео з нагрудних бодікамер патрульних поліції з якого чітко вбачається, що гр.. ОСОБА_1 від проходження огляду на стан сп`яніння в установленому законом порядку відмовився в присутності свідка.
Невизнання ОСОБА_1 своєї вини розцінюю як бажання уникнути відповідальності за вчинення даного правопорушення, оскільки вище зазначені обставини апеляційної скарги не спростовують факт керування ОСОБА_1 автомобілем  з явними ознаками алкогольного сп`яніння та відмову від проходження огляду на стан сп`яніння в установленому законом порядку, а також не звільняють його від відповідальності за скоєне.
За таких обставин, суддя районного суду дійшов вірного висновку щодо доведеності вини ОСОБА_1 у вчинені ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП України. 
Відповідно до Порядку направлення водіїв транспортних засобів для виявлення ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, у разі відмови від проходження огляду, поліцейський в присутності двох свідків складає протокол про адміністративне правопорушення.
З адміністративного протоколу (а.с.1), вбачається, що він складений в присутності одного свідка. 
Суд апеляційної інстанції вважає, що у даному випадку дане порушення не є істотним та не тягне за собою безумовне скасування судового рішення виходячи з наступного.
З відео працівників поліції видно, що ОСОБА_1 пропонувалось пройти огляд, як на місці зупинки так і в медичному закладі, однак він відмовився.
Також суд апеляційної інстанції враховує пору доби (02год. 10 хв.), що в свою чергу ускладнює пошук свідків, при цьому строки проведення  огляду є стислими (2 години).
Враховуючи викладене, а також сукупність доказів у їх взаємозв`язку (відео та пояснення одного свідка), дають підстави зробити висновок про обґрунтоване притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП, тому його апеляційні доводи з цього приводу є необґрунтованим.

При накладенні стягнення на ОСОБА_1 суд першої інстанції у відповідності до статей 33-35 КУпАП, вірно врахував всі обставини справи, врахував порушення ПДР України останнім, ступінь його вини, майновий стан, та призначив ОСОБА_1 стягнення у вигляді штрафу в сумі 10200 (десять тисяч двісті)  гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік та стягненням судового збору на користь держави в розмірі  454 грн. 00 (двадцять) коп.
За таких обставинах підстав для зміни чи скасування постанови судді від 18.02.2020 року, немає.

Керуючись ст. 294 КУпАП, -
                                                               постановив:

          Поновити правопорушнику ОСОБА_1   строк на апеляційне оскарження постанови Звенигородського районного суду Черкаської області  від 18.02.2021 року,.
         Постанову судді Звенигородського районного суду Черкаської області  від 18.02.2021 року, якою  ОСОБА_1 , визнано винним у вчиненні адміністративного  правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП України – залишити без змін, а апеляційну скаргу правопорушника ОСОБА_1    – залишити без задоволення.
        Постанова остаточна і оскарженню не підлягає.

Суддя                                                                                                  І.А. Поєдинок