Ухвала
 
17 травня 2021 року
м. Київ
справа № 189/511/20
провадження № 51-1741ск21
Верховний Суд колегією суддів Другої судової палати Касаційного кримінального суду у складі:
головуючого          ОСОБА_1 ,
суддів                        ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
розглянувши касаційну скаргу захисника ОСОБА_4 в інтересах засудженого 
ОСОБА_5 на вирок Покровського районного суду Дніпропетровської області 
від 15 грудня 2020 року та ухвалу Дніпровського апеляційного суду від 17 лютого 
2021 року,
встановив:
захисник ОСОБА_4 звернувся до суду з касаційною скаргою на вищевказані судові рішення.
Ухвалою Касаційного кримінального суду від 07 квітня 2021 року касаційну скаргу захисника було залишено без руху у зв`язку з невідповідністю вимогам ст. 427 КПК та надано п`ятнадцятиденний строк для усунення недоліків.
У вищевказаному рішенні суду касаційної інстанції захиснику ОСОБА_6 було зазначено про необхідність навести відповідне обґрунтування доводам своєї касаційної скарги, 
а також долучити підписані копії касаційних скарг з додатками в кількості, необхідній для надіслання сторонам кримінального провадження і учасникам судового провадження. Крім того, звернуто увагу захисника на те, що невідповідність висновків суду фактичним обставинам справи та його незгода з оцінкою доказів, наявних у матеріалах провадження не є підставою для скасування чи зміни судових рішень судом касаційної інстанції.
У межах наданого строку для усунення недоліків касаційної скарги та на виконання ухвали касаційного суду, захисник  ОСОБА_4 подав касаційну скаргу, перевіривши зміст якої, Касаційний кримінальний суд установив, що зазначені в ухвалі від 07 квітня 
2021 року недоліки касаційної скарги захисник не усунув та допустився нових.
Зокрема, у повторно поданій касаційній скарзі захисник ОСОБА_4 , посилаючись 
на істотні порушення вимог кримінального процесуального закону та неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність, належного обґрунтування своїм доводам так і не навів. З касаційної скарги захисника 
не вбачається таких порушень, які з огляду на положення ст. 412, 413 КПК тягнули б 
за собою обов`язкове скасування оскаржених судових рішень та подальше закриття кримінального провадження на підставі п. 3 ч. 1 ст. 284 КПК. Натомість, як убачається з касаційної скарги, захисник знову не погоджується з оцінкою доказів, наявних у матеріалах провадження, надаючи їм власну оцінку, зазначає про невідповідність висновків суду фактичним обставинам кримінального провадження та вказує на неповноту судового розгляду, що відповідно до вимог ст. 438 КПК, не є підставою для скасування чи зміни судових рішень судом касаційної інстанції.
Крім того, зазначаючи про невідповідність ухвали суду апеляційної інстанції вимогам 
ст. 419 КПК, захисник ОСОБА_4 чітко не вказує, які саме доводи сторони захисту залишились без належної уваги суду, а також яким чином це вплинуло на законність судового рішення, що, в свою чергу, тягнуло б за собою його обов`язкове скасування касаційним судом.
Оскільки суд касаційної інстанції переглядає судові рішення згідно ст. 433 КПК у межах касаційної скарги, відсутність її правового обґрунтування перешкоджає вирішенню питання про відкриття касаційного провадження.
Відповідно до п. 1 ч. 3 ст. 429 КПК касаційна скарга повертається, якщо особа не усунула недоліки касаційної скарги, яку залишено без руху в установлений строк.
Зважаючи на те, що захисник  ОСОБА_4 недоліків касаційної скарги не усунув, касаційний суд приходить до висновку, що касаційну скаргу слід повернути особі, яка її подала.
Керуючись п. 1 ч. 3 ст. 429 КПК, Суд
постановив:
касаційну скаргу на вирок Покровського районного суду Дніпропетровської області 
від 15 грудня 2020 року та ухвалу Дніпровського апеляційного суду від 17 лютого 
2021 року щодо ОСОБА_5 разом з усіма доданими до неї матеріалами повернути захиснику ОСОБА_4 .
Ухвала оскарженню не підлягає. 
 
ОСОБА_1 	ОСОБА_2 	    ОСОБА_3 	
Судді: