УКРАЇНА
ХМЕЛЬНИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
____________________________________________________________________
                                                                               Справа № 686/1741/20
Провадження № 22-ц/4820/706/21

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ 

13 травня 2021 року м. Хмельницький

Хмельницький апеляційний суд у складі
колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ
Купельського А.В. (суддя-доповідач),
Янчук Т.О., Ярмолюка О.І.,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційні скарги Страхової компанії АТ «СК Країна», ОСОБА_1 на рішення Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 02 березня 2021 року (суддя Стефанишин С.Л.) у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , Страхова компанія АТ «СК Країна» про стягнення матеріальної та моральної шкоди, 
в с т а н о в и в :
У січні 2020 року ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1  про відшкодування матеріальної шкоди у розмірі 2545 грн. та моральної шкоди у розмірі 20000 грн., та 2000 грн. витрат на професійну правничу допомогу посилаючись на те, що 10 листопада 2019 року відповідач ОСОБА_1 , керуючи автомобілем марки «Hyndai Grandeor», номерний знак НОМЕР_1 по вул. Степана Бандери у м. Хмельницькому не був уважним, не дотримався безпечної дистанції та допустив зіткнення з автомобілем марки «Опель Омега», номерний знак НОМЕР_2 який рухався попереду в попутному напрямку. В результаті ДТП транспортні засоби отримали механічні пошкодження.
Постановою судді Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 11 грудня 2019 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні вказаної дорожньо-транспортної пригоди та притягнуто до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП.
Внаслідок даної ДТП ОСОБА_2 , як власнику транспортного засобу, був заподіяний матеріальний збиток в зв`язку з пошкодженням транспортного засобу.
На момент ДТП цивільно-правова відповідальність відповідача була застрахована в Страховій компанії АТ «СК Країна» згідно «Полісу обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів».
АТ «СК Країна» не виплатила позивачу страхове відшкодування у розмірі 7670,84 грн. за полісом обов`язкового страхування відповідальності власників наземних транспортних засобів.
Даними звіту про оцінку транспортного засобу «Опель Омега», номерний знак НОМЕР_2  від 28.11.2019 року №1/0412 виконаного ТОВ «Подільська незалежна оцінка» підтведжується, що вартість завданого матеріального збитку автомобілю «Опель Омега» р/н НОМЕР_2 складає 32020,61 грн.
Враховуючи вищевикладене позивач вважає, що сума відшкодування, яка підлягає стягненню з ТОВ Страхова компанія «Домінанта» складає 61537 гривень тому просить суд стягнути з відповідача на його користь зазначену суму страхового відшкодування за заподіяну майнову (матеріальну) шкоду, внаслідок ДТП та стягнути судові витрати.
22.06.2020 року позивачем збільшено позовні вимоги та просить стягнути з відповідача 7670,84 грн., та 500 грн. витрат на професійну правничу допомогу.
30.10.2020 року позивачем подано до суду заяву про збільшення позовних вимог, за якою позивач просить стягнути з страхової компанії 7670,84 грн., різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою, 2545 грн. витрат за виготовлення звіту про оцінку транспортного засобу, та 500 грн. витрат на професійну правничу допомогу.
Рішенням Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 02 березня 2021 року позов ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , Страхова компанія АТ «СК Країна» про стягнення матеріальної та моральної шкоди задоволено частково.
Стягнуто з Страхової компанії АТ «СК Країна» на користь ОСОБА_2 матеріальну шкоду у розмірі 7670,84 грн., судові витрати – 2545 грн. та витрати на правничу допомогу 1250 грн., всього стягнуто 11465 грн.84 коп.
Стягнуто з Страхової компанії АТ «СК Країна» на користь держави судовий збір у розмірі 758,15 грн.
Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 моральну шкоду у розмірі 8000 грн., витрати на правову допомогу у розмірі 1250 грн., всього стягнути 9250 грн.
Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у розмірі 325,13 грн.
В решті позовних вимог відмовлено.
Не погоджуючись з рішенням суду, Страхова компанія АТ «СК Країна» подала апеляційну скаргу, в якій посилаючись на його незаконність та необґрунтованість, неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи, невідповідність висновків обставинам справи, порушення норм процесуального та матеріального права, просило рішення суду скасувати та ухвалити нове рішення, яким відмовити у задоволенні позовних вимог. Стягнути з позивача судові витрати понесені при подачі апеляційної скарги.
Зазначає, що керуючись п.36.2 ст. 36 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно – правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховиком та потерпілою особою було погоджено суму страхового відшкодування та 26 грудня 2019 року було здійснено виплату страхового відшкодування на адресу власника пошкодженого транспортного засобу ОСОБА_3 , що підтверджується самим позивачем та відповідно до ст.82 ЦПК України не підлягає доказуванню.
Звертає увагу, що суд не звернув увагу на те, що звіт про оцінку транспортного засобу «Опель Омега», д.н.з. НОМЕР_2 , щодо визначення вартості завданого матеріального збитку в розмірі 34020,61 грн., на який позивач посилається у позовній заяві та заяві про збільшення позовних вимог, був складений 28.11.2019 року, тоді як страховий акт та заяви узгодження розміру страхового відшкодування з АТ «СК Країна» позивачем було підписано 21.12.2019 року.
Посилається на те, що суд в порушення зазначених положень закону не звернув увагу на те, що факт перерахування АТ «СК Країна» на користь позивача страхового відшкодування у розмірі, погодженому між ними, свідчить про виконання страховиком свого зобов`язання з виплати страхового відшкодування та про відмову потерпілого від одержання відшкодування в більшому розмірі. 
В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить рішення суду скасувати та прийняти нове рішення, яким відмовити ОСОБА_2 в задоволенні позовних вимог.
Вважає, що рішення суду є незаконним і необґрунтованим, прийняте з порушенням норм матеріального та процесуального права, неправильно встановлені обставини у справі та застосовані норми права, не повно та неправильно досліджені докази. 
Вважає, що ОСОБА_2 є неналежним позивачем, оскільки при наявності майнової шкоди, заподіяної ОСОБА_3 , вона особисто або її належно уповноважений представник може від її імені, а не від свого імені пред`являти відповідний позов. 
Звертає увагу, що відповідно до наданих ОСОБА_2 доказів, про надання йому професійної правничої допомоги, додані документи не можуть бути належними доказами.
Вказує, що позивачем не підтверджено жодним доказом факти страждань та зміну звичного способу життя, погіршення фізичного, психічного стану здоров`я чи інших істотних обставин для задоволення позовних вимог в частині відшкодування моральної шкоди. 
У відзиві на апеляційну скаргу АТ «СК Країна» Маршал В.Б. просить рішення суду залишити без зміни, апеляційну скаргу без задоволення. 
Відповідно до ч. 1 ст. 368 ЦПК України справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, з особливостями, встановленими главою І розділу V ЦПК України.
Відповідно до ч. 1 ст. 369 ЦПК України апеляційні скарги на рішення суду у справах з ціною позову менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.
Заслухавши доповідача, перевіривши матеріали справи, ознайомившись з доводами апеляційної скарги, апеляційний суд приходить до наступного висновку. 
Відповідно до ч. 1 ст. 376 ЦПК України, підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є: неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.
Частинами 1, 2, 5 статті 263 ЦПК України передбачено, що судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.
Судом встановлено, і це підтверджується матеріалами справи, що 05 квітня 2019 року між АТ «СК Країна» та ОСОБА_4 було укладено договір обов`язкового страхування цивільно – правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (поліс №АС/0390975) за яким, забезпеченим транспортним засобом є «Hyndai Grandeor», номерний знак НОМЕР_3 (а.с.110).
В подальшому, в зв`язку із зміною державного реєстраційного номеру на вище наведеному ТЗ на НОМЕР_1 , страхувальником було переоформлено вищенаведений поліс на №АО/2263699.
10 листопада 2019 року ОСОБА_1 , керуючи автомобілем марки «Hyndai Grandeor», номерний знак НОМЕР_1 по вул. Степана Бандери у м. Хмельницькому не дотримався безпечної дистанції та допустив зіткнення з автомобілем марки «Опель Омега», номерний знак НОМЕР_2 який рухався попереду в попутному напрямку. В результаті ДТП транспортні засоби отримали механічні пошкодження.
Постановою судді Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 11 грудня 2019 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні вказаної дорожньо-транспортної пригоди та притягнуто до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП.
Внаслідок даної ДТП ОСОБА_2 , як власнику транспортного засобу, був заподіяний матеріальний збиток в зв`язку з пошкодженням транспортного засобу.
28.11.2019 року ТОВ «Подільська незалежна оцінка» виконано звіт №1/0412 про оцінку транспортного засобу  з якого вбачається, що вартість завданого матеріального збитку внаслідок пошкодження автомобіля «Опель Омега» р/н НОМЕР_2 складає 32020,61 грн.(а.с 70 – 105).
21 грудня 2019 року потерпілою особою ОСОБА_3 за довіроенністю від ОСОБА_2 було надано заяву у АТ «СК Країна» про виплату страхового відшкодування та погоджено розмір відшкодування. 26 грудня 2020 року потерпілій було виплачено 24349,77 грн.(а.с.149-150).
Задовольняючи частково позов, суд виходив з того, що АТ «СК Країна» не виплатила позивачу страхове відшкодування у розмірі 7760,84 грн. за полісом обов`язкового страхування відповідальності власників наземних транспортних засобів.
З таким висновком не погоджується Хмельницький апеляційний суд.
Звертаючись до суду з позовом, позивач, як на підставу для задоволення своїх позовних вимог до АТ «СК Країна», посилався на те, що оскільки вартість відновлювального ремонту, тобто робіт, необхідних для відновлення пошкодженого автомобіля, визначена в розмірі 32020,61 грн., зі страхової компанії підлягає стягненню невиплачена частина страхового відшкодування в розмірі 7670,84 грн.
Відносини у сфері обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів регулюється Конституцією України, ЦК України, Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» та іншими законами України і нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до них.
Пунктом 2.1 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» передбачено, що якщо норми цього Закону передбачають інше, ніж положення інших актів цивільного законодавства України, то застосовуються норми цього Закону.
Указана норма кореспондується зі статтею 999 ЦК України, якою встановлено, що до відносин, що випливають із обов`язкового страхування, застосовуються положення цього Кодексу, якщо інше не встановлено актами цивільного законодавства.
У спорах пов`язаних із відшкодуванням шкоди за договорами обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів норми Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» (далі Закон № 1961-IV) є спеціальними, а цей Закон є пріоритетним відносно інших законодавчих актів України у цих правовідносинах.
За вимогами статті 3 Закону № 1961-IV обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності здійснюється з метою забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров`ю та/або майну потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди та захисту майнових інтересів страхувальників.
У пункті 33.1.4 статті 33 Закону № 1961-IV передбачено, що у разі настання дорожньо-транспортної пригоди, яка може бути підставою для здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати), водій транспортного засобу, причетний до такої пригоди, зобов`язаний невідкладно, але не пізніше трьох робочих днів з дня настання дорожньо-транспортної пригоди, письмово надати страховику, з яким укладено договір обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, МТСБУ), повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду встановленого МТСБУ зразка, а також відомості про місцезнаходження свого транспортного засобу та пошкодженого майна, контактний телефон та свою адресу. Якщо водій транспортного засобу з поважних причин не мав змоги виконати зазначений обов`язок, він має підтвердити це документально.
Крім того, для отримання страхового відшкодування потерпілий чи інша особа, яка має право на отримання відшкодування, протягом 30 днів з дня подання повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду подає страховику (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, МТСБУ) заяву про страхове відшкодування (пункт 35.1 статті 35).
Сторонами договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів є страхувальник та страховик. При цьому договір укладається з метою забезпечення прав третіх осіб (потерпілих) на відшкодування шкоди, завданої цим третім особам унаслідок скоєння дорожньо-транспортної пригоди за участю забезпеченого транспортного засобу.
Завдання потерпілому шкоди внаслідок ДТП особою, цивільна відповідальність якої застрахована, породжує деліктне зобов`язання, в якому праву потерпілого (кредитора) вимагати відшкодування завданої шкоди в повному обсязі відповідає обов`язок боржника (особи, яка завдала шкоди).
Водночас така ДТП слугує підставою для виникнення договірного зобов`язання згідно з договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, у якому потерпілий так само має право вимоги до боржника (у договірному зобов`язанні ним є страховик).
Згідно з пунктом 36.1 статті 36 Закону № 1961-IV страховик (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, МТСБУ), керуючись нормами цього Закону, приймає вмотивоване рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) або про відмову у здійсненні страхового відшкодування (регламентної виплати).
Разом із тим, згідно з пунктом 36.2 статті 36 Закону № 1961-IV страховик протягом 15 днів з дня узгодження ним розміру страхового відшкодування з особою, яка має право на отримання відшкодування, за наявності документів, зазначених у статті 35 цього Закону, повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду, але не пізніше як через 90 днів з дня отримання заяви про страхове відшкодування зобов`язаний у разі визнання ним вимог заявника обґрунтованими - прийняти рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) та виплатити його. Якщо відшкодування витрат на проведення відновлювального ремонту пошкодженого майна (транспортного засобу) з урахуванням зносу здійснюється безпосередньо за рахунок потерпілої особи (її представника), то сума, що відповідає розміру оціненої шкоди, зменшується на суму визначеного  відповідно до законодавства податку на додану вартість. При цьому доплата в розмірі, що не перевищує суми податку, здійснюється за умови отримання страховиком документального підтвердження  факту оплати проведеного ремонту. Якщо у зв`язку з відсутністю документів, що підтверджують розмір заявленої шкоди, страховик не може оцінити її загальний розмір, виплата страхового відшкодування (регламентна виплата) здійснюється у розмірі шкоди, оціненої страховиком.
Страховик має право здійснювати виплати без проведення експертизи (у тому числі шляхом перерахування коштів особам, які надають послуги з пошкодженого майна), якщо за результатами проведеного ним огляду пошкодженого майна страховик і потерпілий досягли згоди про розмір та спосіб здійснення страхового відшкодування і не наполягають на проведенні оцінки, експертизи пошкодженого майна.
З матеріалів справи вбачається, що 02.12.2019 року ОСОБА_3 за дорученням подано до АТ «СК Країна» повідомлення про дорожньо – транспортну пригоду потерпілої особи за вх№26531/19, що сталася 10.11.2019 року, та складено між останніми акт огляду транспортного засобу (а.с. 147-148).
21.12.2019 року ОСОБА_3 підписано заяву щодо погодження розміру страхового відшкодування, адресовану голові правління АТ «СК Країна». За змістом вказаної заяви, ОСОБА_3 погодилась з розміром страхового відшкодування в сумі 24349,77 грн., на проведені експертизи пошкодженого транспортного засобу «Опель Омега», номерний знак НОМЕР_2 не наполягає, після виплати страхового відшкодування будь-яких претензій до АТ «СК «Країна» мати не буде. Крім того, 21.12.2019 року ОСОБА_3 підписано заяву на ім`я голови правління ПАТ «СК «Країна» на виплату страхового відшкодування за вх. № 28357/19. (а.с. 149, 151).
Встановлено і не заперечується сторонами, що платіжним дорученням від 26 грудня 2019 року №20506 АТ «СК «Країна» перераховано на картковий рахунок ОСОБА_3 в АТ «Правекс Банк» суму коштів в розмірі 24349,77 грн. у якості страхового відшкодування (а.с.152).
Зазначене свідчить про те, що АТ «СК «Країна» та ОСОБА_3 дійшли згоди про розмір страхового відшкодування, що підтверджується заявою позивача про страхове відшкодування та відповідає вимогам статті 30, пункту 34.4 статті 34 та пункту 36.2 статті 36 Закону № 1961-IV.
ОСОБА_3 скористалася своїм правом звернення безпосередньо до страховика та отримала страхове відшкодування, а АТ «СК «Країна» забезпечило реалізацію  права позивача на отримання страхового відшкодування у розмірі погодженого зі страховою.
Стягуючи зі страховика на користь позивача страхове відшкодування, що розраховане на підставі звіту про оцінку транспорного засобу №1/0412 від 28.11.2019 року виконаного ТОВ «Подільська незалежна оцінка» яким підтверджується вартість завданого матеріального збитку автомобілю «Опель Омега», номерний знак НОМЕР_2 в розмірі 32020, 61 грн., суд першої інстанції, не врахував та дійшов необґрунтованого висновку про покладення на страховика обов`язку такого розміру виплати з огляду на наявність заяв про страхове відшкодування із погодженим сторонами розміром страхового відшкодування.
Аналогічний правовий висновок викладений у постанові Верховного Суду в справі № 569/13697/15-ц (провадження № 61-5424св18) та від 10 червня 2020 року справа № 333/2096/17 провадження № 61-20343св18.
Суд у порушення зазначених положень закону не звернув уваги на те, що факт перерахування АТ «СК «Країна» на користь  ОСОБА_3 страхового відшкодування у розмірі, погодженому між ними, свідчить про виконання страховиком свого зобов`язання з виплати страхового відшкодування та про відмову потерпілого від одержання відшкодування в більшому розмірі.
Посилання суду на звіт про оцінку транспорного засобу не спростовує необхідність застосування наведених вище норм права і не вказує на те, що   ОСОБА_3 відмовилась від своєї заяви, яка в силу частини першої статті 202 ЦК України є правочином, тобто дією особи, спрямованої на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.
При цьому згідно з частиною першої статті 204 ЦК України правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним (презумпція правомірності правочину).
Ураховуючи наведене, правильно встановивши фактичні обставини справи, суди не звернули уваги на те, що страхова компанія під час вирішення питання про виплату страхового відшкодування у першу чергу керується Законом № 1961-IV. Звертаючись із заявою до страховика про виплату страхового відшкодування, позивач визначив розмір такого відшкодування, вказавши його у заяві, тобто погодився на відшкодування страховою компанією збитків саме у заявленому розмірі. Таким чином, суд, неправильно застосувавши норми матеріального права, які регулюють спірні правовідносини, дійшов помилкового висновку про задоволення позову, пред`явленого до страхової компанії.
Зважаючи на те, що у справі не вимагається збирання або додаткової перевірки чи оцінки доказів, обставини справи встановлені судом повно, але допущено неправильне застосування норм матеріального права, оскаржуване судове рішення підлягають скасуванню з ухваленням нового рішення про відмову у задоволенні позовних вимог до АТ «СК «Країна». 
Щодо незгоди ОСОБА_1  зі стягнутої з нього на користь позивача моральної шкоди, апеляційний суд відзначає наступне.
У ст. 23 ЦК України передбачено, що особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Згідно  ч. 3 ст. 23 ЦК України розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.
Загальні підстави відповідальності за завдану моральну шкоду передбачені ст. 1167 ЦК України, відповідно до якої шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності вини.
Відповідно до ст. 26-1 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" страховиком (у випадках, перед-бачених підпунктами "г" і "ґ", пункту 41.1 та підпунктом "в" пункту 41.2 статті 41 цього Зако-ну, - МТСБУ) відшкодовується потерпілому - фізичній особі, який зазнав ушкодження здоров`я під час дорожньо-транспортної пригоди, моральна шкода у розмірі 5 відсотків страхової виплати за шкоду, заподіяну здоров`ю.
З огляду на цю норму та обставини справи, у страховика нема підстав для відшкодування позивачу моральної шкоди завданої ушкодженням транспортного засобу.
Апеляційний суд вважає, що з врахуванням характеру й обсягу душевних страждань, яких зазнав позивач у зв`язку із ушкодженням його автомобіля, душевного хвилювання з приводу дорожньо-транспортної пригоди,  втраченого часу та сил для здійснення ремонту автомобіля, а також незручностей при організації позивачем свого життя, що пов`язані з необхідністю ремонтувати автомобіль, суд першої інстанції в повному обсязі врахував наведені вище вимоги закону та обґрунтовано стягнув грошову компенсацію спричиненої моральної (немайнової) шкоди у розмірі 8000 грн.
Європейський суд з прав людини вказав що пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (Проніна проти України, № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року).
Відповідно до п.2 ч.1 ст. 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити у відповідній частині нове рішення або змінити рішення.
Виходячи з вищенаведеного, колегія суддів дійшла висновку про невідповідність  рішення суду першої інстанції в частині стягнення з АТ «СК Країна» різниці між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою, дійсним обставинам справи, рішення суду першої інстанції в цій частині не може вважатись законним та обґрунтованим, і таким, що ухвалене з правильним застосуванням норм матеріального права, у зв`язку з чим наявні підстави для його скасування  (в частині) з ухваленням нового судового рішення (в цій частині) про відмову у задоволенні позовних вимог пред`явлених до АТ «СК Країна».
Згідно з частиною тринадцятою статті 141 ЦПК України, якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.
Разом з тим, враховуючи, що апеляційним судом у задоволенні позовних вимог про стягнення з АТ «СК Країна» різниці між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою відмовлено, скасуванню підлягає рішення суду і в частині стягнення з АТ «СК Країна» судових витрат по сплаті у розмірі 2545 грн. та витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 1250 грн. відповідно до вимог ч.1 ст. 141 ЦПК України.
Керуючись ст.ст. 367, 368, п.2 ч.1 ст. 374, ст.ст. 376, 381-384, 386, 389 ЦПК України, суд,
п о с т а н о в и в :
Апеляційну скаргу Страхової компанії АТ «СК Країна» задовольнити.
Рішення Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 02 березня 2021 року в частині стягнення з Страхової компанії АТ «СК Країна» на користь ОСОБА_2 матеріальної шкоди у розмірі 7670,84 грн., судових витрат – 2545 грн. та витрат на правничу допомогу 1250 грн., всього стягнуто 11465 грн. 84 коп. та стягнення з Страхової компанії АТ «СК Країна» на користь держави судового збору у розмірі 758,15 грн. скасувати та ухвалити в цій частині нове судове рішення. 
ОСОБА_2 відмовити у задоволенні позову до Страхової компанії АТ «СК Країна».
Стягнути з ОСОБА_2 ( АДРЕСА_1 , НОМЕР_4 , ІПН НОМЕР_5 ) на користь Страхової компанії АТ «СК Країна» (04176, м.Київ, вул. Електриків, 29А, код ЄДРПОУ 208424474) 1261 грн. 20 коп. судових витрат.
Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення. 
В іншій частині рішення суду залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з моменту прийняття, проте може бути оскаржена в касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення повного рішення. 
Повне судове рішення складено 13 травня 2021 року.

 
Судді А.В. Купельський

 
Т.О. Янчук

 
О.І. Ярмолюк