П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

___________________________________________________________________________________

П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М  У К Р А Ї Н И

26 квітня 2021 р.	м.Одеса	Справа № 420/13792/20	
Головуючий в 1 інстанції: Танцюра К.О.
          
П`ятий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:
головуючого судді -	Кравченка К.В.,	
судді -	Джабурії О.В.,	
судді -	Вербицької Н.В.,	

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на додаткове рішення Одеського окружного адміністративного суду від 23 лютого 2021 року по справі за позовом Головного управління ДПС в Одеській області до фізичної особи-платника податків ОСОБА_1 про визнання протиправним та скасування рішення,-

В С Т А Н О В И В:
В грудні 2020 року ГУ ДПС в Одеській області (надалі - позивач, ГУ ДПС) звернулось до суду з адміністративним позовом до фізичної особи-платника податків ОСОБА_1 (надалі - відповідач), в якому просило стягнути заборгованість з транспортного податку з фізичних осіб на суму 25000,00 грн..
Ухвалою Одеського окружного адміністративного суду від 10.02.2021 року адміністративний позов ГУ ДПС залишено без розгляду.
15.02.2021 року до суду від представника відповідача надійшла заява про вирішення питання про судові витрати, у прохальній частині якої представник відповідача просить суд ухвалити додаткове рішення по справі про стягнення на користь відповідача 5000,00 грн..
На підтвердження наявності підстав для стягнення з ГУ ДПС понесених відповідачем витрат на правову допомогу, до поданої представником відповідача заяви про вирішення питання про судові витрати було додано: договір про надання правової допомоги №1/21 від 04.01.2021 року, укладений між ОСОБА_1 та Адвокатським об`єднанням «Ю-РАЙТ»; додаткова угода від 04.01.2021 року №1 до вищевказаного договору; акт надання послуг від 15.02.2021 року; квитанція №11 від 15.02.2021 року про сплату ОСОБА_1 4999,00 грн. на користь Адвокатського об`єднання «Ю-РАЙТ».
Додатковим рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 23.02.2021 року стягнуто з ГУ ДПС в Одеській області на користь фізичної особи-платника податків ОСОБА_1 суму витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 1000,00 грн..
Не погоджуючись з вказаним додатковим рішенням представник відповідача подав апеляційну скаргу, в якій, вказуючи на порушення судом першої інстанції норм процесуального права, просить додаткове рішення змінити в частині стягнення витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 1000,00 грн. та стягнути з ГУ ДПС на користь відповідача понесені судові витрати зі сплати професійної правничої допомоги у розмірі 5000,00 грн..
Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.
Відповідно ч.3 ст.252 КАС України суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів з дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення.
Згідно ст.134 КАС України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.
За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами, за винятком витрат суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката.
Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.
Для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
Отже, аналіз вищезазначених положень КАС України дає підстави вважати, що розмір понесених витрат на правничу допомогу адвоката визначається на підставі доказів, підтверджуючих понесені стороною витрати та доказів, що підтверджують відповідність цих витрат фактично виконаній адвокатом роботи, при цьому суд має враховувати складність справи, час витрачений адвокатом на виконання робіт, обсяг наданих послуг та ціну позову.
Переглянувши матеріали справи, колегія суддів встановила відсутність документів, які визначають час, витрачений адвокатом на надання послуг зазначених в акті від 15.02.2021 року, а також вартість однієї години роботи затраченої адвокатом на відповідну послугу.
Також колегія суддів враховує те, що розгляд даної справи здійснювався за правилами спрощеного провадження, без виклику сторін, що свідчить про незначну складність спірних правовідносин та характеру справи.
Крім цього, проаналізувавши надане представником відповідача заперечення на позовну заяву, було встановлено, що заперечення стосується лише процесуального питання щодо строків звернення податкового органу з позовною заявою, а не суті справи, тобто представник відповідача не робив аналізу правомірності стягнення податковим органом суми податкового боргу з відповідача та не вказував своїх заперечень з цього приводу.
Суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо, керуючись принципом справедливості як одного з основних елементів принципу верховенством права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, зважаючи на складність справи, якість підготовленого документу, витрачений адвокатом час тощо є неспівмірним у порівнянні з ринковими цінами адвокатських послуг.
Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, про що, зокрема, відзначено у пункті 95 рішення у справі «Баришевський проти України» (Заява № 71660/11), пункті 80 рішення у справі «Двойних проти України» (Заява № 72277/01), пункті 88 рішення у справі «Меріт проти України» (заява № 66561/01), заявник має право на відшкодування судових та інших витрат лише у разі, якщо доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їх розмір обґрунтованим.
Крім того, у пункті 154 рішення Європейського суду з прав людини у справі Lavents v. Latvia (заява 58442/00) зазначено, що згідно зі статтею 41 Конвенції Суд відшкодовує лише ті витрати, які, як вважається, були фактично і обов`язково понесені та мають розумну суму.
Аналогічна правова позиція висловлена у додатковій постанові Верховного Суду від 05.09.2019 року по справі №826/841/17.
Витрати на правову допомогу мають бути документально підтверджені та доведені договором про надання правничої допомоги, актами приймання-передачі наданих послуг, платіжними документами про оплату таких послуг, розрахунками таких витрат тощо.
Водночас, при визначенні суми компенсації витрат, понесених на правничу допомогу, суди мають досліджувати на підставі належних та допустимих доказів обсяг фактично наданих адвокатом послуг і виконаних робіт, кількість витраченого часу, розмір гонорару, співмірність послуг категорії складності справи, витраченого адвокатом часу, об`єму наданих послуг, ціни позову та (або) значенню справи.
Аналогічна правова позиція висловлена у додатковій постанові Верховного Суду від 19.09.2019 року по справі №810/2760/17.
Відповідно до ч.5 ст.242 КАС України, при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.
Отже, враховуючи відсутність документів, які визначають вартість однієї години роботи адвоката та час, витрачений адвокатом на надання зазначених в акті від 15.02.2021 року послуг, та незначну складність характеру даної справи та спірних правовідносин, а також обсяг юридичної і технічної роботи проведеної адвокатом, колегія суддів, вирішуючи питання про визнання розміру витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами, погоджується з висновком суду першої інстанції, що саме витрати в розмірі 1000,00 грн. на професійну правничу допомогу є пропорційними витратами до предмету спору та наданих адвокатом послуг.
Таким чином, суд першої інстанції правильно встановив обставини справи, порушень матеріального та процесуального права при вирішенні питання про розподіл витрат на правничу допомогу не допустив, а наведені в скарзі доводи правильність висновків суду не спростовують. 
За таких обставин апеляційна скарга задоволенню не підлягає.
Керуючись ст.311, ст.315, ст.316, ст.321, ст.322, ст.325, ст.328 КАС України, апеляційний суд, -

П О С Т А Н О В И В:
Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення, а додаткове рішення Одеського окружного адміністративного суду від 23 лютого 2021 року - без змін.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення з підстав, передбачених ст.328 КАС України.

Головуючий суддя 	 	Кравченко К.В.	
Судді	    	Джабурія О.В.    Вербицька Н. В.