Справа № 300/712/19

ПОСТАНОВА
 
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
 
22 червня 2021 року м. Ужгород
Закарпатський апеляційний суд у складі: 

Головуючого - судді Бисага Т.Ю.
суддів: Собослоя Г.Г., Куштана Б.П.,
за участі секретаря: Кекерчень М.І.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу представника АТ «Альфа-Банк» Дорош І.І. на рішення Воловецького районного суду Закарпатської області від 17 жовтня 2019 року, головуючий суддя Вотьканич В.А., у справі за позовом  ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_2 до Публічного акціонерного товариства "Альфа-Банк" про припинення договору іпотеки,
В С Т А Н О В И В:
У серпні 2019 року Шуста В.В. в інтересах ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом до ПАТ "Альфа-Банк" про припинення договору іпотеки.
Рішенням Воловецького районного суду від 17 січня 2017 року позов задоволено частково. Стягнуто солідарно з ОСОБА_2 та ОСОБА_3 заборгованість за кредитним договором №0608/0708/88-005 від 21.07.2008 р. в сумі 1222 (тисячу двісті двадцять два) долари США 34 центи, заборгованість по відсотках в сумі 52 (п`ятдесят два) долари США 72 центи та пеню в розмірі 73 ( сімдесят три) долари США 41 цент, а всього 1348 ( тисячу триста сорок вісім) доларів США 47 центів та судовий збір в розмірі 2038 (дві тисячі тридцять вісім) гривень 48 копійок на користь Публічного акціонерного товариства "Альфа- банк». В решті позову відмовлено.
Рішенням апеляційного суду Закарпатської області від 17.01.2017 року рішення Воловецького районного суду від 12.10.2016 року змінено, та стягнуто із ОСОБА_3 та ОСОБА_2 на користь ПАТ «Альфа-Банк» заборгованість за кредитним договором в розмірі 4918,23 доларів США та 5455,18 гривень пені.
Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України від 26.04.2017 р. рішення Воловецького районного суду від 12.10.2016 року в незміненій при апеляційному перегляді частині та рішення апеляційного суду Закарпатської області від 17.01.2017 року залишено без змін.
Представник позивача посилається на те, що заборгованість сплачена  позичальником ОСОБА_3  у повному обсязі по кредитному договору та повністю виконано рішення апеляційного суду Закарпатської області від 17.01.2017 року, що підтверджується відповідними квитанціями. Просить суд визнати іпотечний договір за № 0608/0708/88-005-Z-1 від 21.07.2008 року, який було укладено між ВАТ «Сведбанк» та ОСОБА_3 , ОСОБА_2 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , який згідно договору купівлі-продажу прав вимоги від 25.05.2012 року між ВАТ «Сведбанк» та ПАТ «Дельта Банк» та в подальшому згідно договору купівлі-продажу прав вимоги від 15.06.2012 року між ПАТ «Дельта Банк» та ПАТ «Альфа-Банк» зареєстрований 30.07.2012 року, припиненим.
Рішенням Воловецького районного суду Закарпатської області від 17 жовтня 2019 року позов задоволено. 
Не погоджуючись з рішенням суду представник АТ «Альфа-Банк» Дорош І.І. подала апеляційну скаргу в якій просить рішення скасувати та прийняти нове рішення, яким в задоволені позову відмовити. 

Відзив на апеляційну скаргу не подано. 
       Сторони у судове засідання суду апеляційної інстанції не з`явилися, про час і місце розгляду справи були належним чином повідомлені, про що свідчать розписки про вручення їм поштового відправлення і неявка сторін не перешкоджає розгляду справи у їх відсутності відповідно до ч.2 ст.372 ЦПК України.

        Представник позивача ОСОБА_1 надав заяву про розгляд справи у його відсутності та його довірителя. 

        Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, колегія приходить до наступного висновку.

Судом встановлено, що 21.07.2008 року ВАТ «Сведбанк» та ОСОБА_3 уклали кредитний договір №0608/0708/88-005, відповідно до якого ОСОБА_3 отримала кредит у сумі 14000 доларів США, зі сплатою 11,9% річних, з кінцевим терміном повернення не пізніше 19 липня 2018 року. 

В забезпечення виконання зобов`язань позичальника, що випливають з основного договору, ВАТ «Сведбанк» та ОСОБА_3 , ОСОБА_2 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 уклали іпотечний договір за № 0608/0708/88-005-Z-1, згідно з яким іпотекодавець передає в іпотеку іпотекодержателю належне йому на праві власності майно: квартира, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 .

Також встановлено, що 25.05.2012 року між ВАТ «Сведбанк» та ПАТ «Дельта Банк» укладено договір купівлі продажу прав вимоги за кредитними договорами, а 15.06.2012 року між ПАТ «Дельта банк» та ПАТ «Альфа-Банк» був укладений договір купівлі-продажу прав вимоги за кредитним договором, згідно з якими відбулося відступлення права вимоги. Таким чином, внаслідок укладення вказаного договору відбулася заміна кредитора, а саме ПАТ «Альфа-Банк» набуло статусу нового кредитора/стягувача за договором №0608/0708/88-005 від 21.07.2008 року, позичальником згідно якого є ОСОБА_3 . 

Згідно п 2. вказаного іпотечного договору, предметом іпотеки належить іпотекодавцю на підставі свідоцтва про право власності на нерухоме майно від 16.12.2006 року серії НОМЕР_1 , виданого Воловецькою селищною радою на підставі рішення за № 336 від 22.11.2006 р., зареєстрованого у Воловецькому державному виробничому підприємстві технічної інвентаризації згідно витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно № 12925570 від 16.12.2006 р., реєстраційний номер 17177011 номер запису 658 у книзі № 5.

Як вбачається з відомостей із Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна встановлено, що об`єктом обтяження є квартира АДРЕСА_2 . Тип обтяження – іпотека, зареєстровано 30.07.2012 р. реєстратором приватним нотаріусом Гречана Р.Т., ( АДРЕСА_3 ). Підставою обтяження є договір купівлі-продажу прав вимоги, посвідчений приватним нотаріусом Мироник О.В., реєстраційний номер обтяження № 7602471. 

Статтею 526 ЦК України визначено загальні умови виконання зобов`язання, а саме: зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог – відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно із статтею 598 ЦК України зобов`язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом.

Відповідно до частини п`ятої статті 3 Закону України «Про іпотеку» іпотека має похідний характер від основного зобов`язання і є дійсною до припинення основного зобов`язання або до закінчення строку дії іпотечного договору.

Статтею 17 Закону України «Про іпотеку» встановлено, що іпотека припиняється у разі: припинення основного зобов`язання або закінчення строку дії іпотечного договору; реалізації предмета іпотеки відповідно до цього Закону; набуття іпотекодержателем права власності на предмет іпотеки; визнання іпотечного договору недійсним; знищення (втрати) переданої в іпотеку будівлі (споруди), якщо іпотекодавець не відновив її. Якщо предметом іпотечного договору є земельна ділянка і розташована на ній будівля (споруда), в разі знищення (втрати) будівлі (споруди) іпотека земельної ділянки не припиняється; з інших підстав, передбачених цим Законом.

В матеріалах справи містяться копії квитанцій,  з яких слідує, що позичальником  ОСОБА_3  перераховано на рахунок ПАТ «Альфа-банк» грошові кошти в сумі 5223,00 доларів США для погашення заборгованості по кредитному договору № 0608/0708/88-005 від 21.07.2008 р., а саме: квитанції: 11.01.2017 року на суму 100,00 доларів США; 09.02.2017 року на суму 100,00 доларів США; 10.03.2017 року на суму 100,00 доларів США; 07.04.2017 року на суму 100,00 доларів США;17.05.2017 року на суму 100,00 доларів США; 12.06.2017 р. на суму 100,00 доларів США; 10.07.2017 року на суму 100 доларів США; 10.08.2017 року на суму 100 доларів США; 07.09.2017 року на суму 100 доларів США; 10.10.2017 року на суму 100 доларів США; 08.11.2017 року на суму 200 доларів США; 07.12.2017 року на суму 200 доларів США; 09.01.2018 року на суму 400 доларів США; 09.02.2018 р. на суму 200,00 доларів США; 12.03.2018 р. на суму 300,00 доларів США; 10.04.2018 р. на суму 200,00 доларів США; 10.05.2018 р. на суму 300,00 доларів США; 07.06.2018 р. на суму 200,00 доларів США; 10.07.2018 р. на суму 700,00 доларів США; 09.08.2018 р. на суму 200,00 доларів США; 12.10.2018 р. на суму 500,00 доларів США; 08.11.2018 р. на суму 250,00 доларів США; 20.03.2019 р. на суму 73,00 доларів США, (а.с.36-59)., чим повністю погашено зобов`язання по кредитному договору та виконано рішення апеляційного суду Закарпатської області від 17 січня 2017 року.

У відповідності до п.19 іпотечного договору, цей договір діє до виконання позичальником основного зобов`язання чи настання одного з випадків, передбачених ст. 17 ЗУ «Про іпотеку».

Суд, встановивши, що строк дії іпотечного договору визначений повним виконанням позичальником основного зобов`язання, що підтверджено відповідними квитанціями, дійшов до законного та обґрунтованого висновку, що іпотечний договір відповідно до положень статті 599 ЦК України припинив свою дію у зв`язку з повним виконанням основного зобов`язання. 

Щодо доводів апелянта про те, що рішення суду про стягнення боргу позивачем виконано тільки через 3 роки, тобто ОСОБА_3 ще тривалий час користувалась грошовими коштами, а тому кредитор має право на отримання грошових коштів відповідно до ч.2 ст. 625 ЦК України, суд зазначає наступне.

Продовження нарахування кредитором відсотків, передбачених умовами кредитного договору, та інших штрафних санкцій, що можуть бути обумовлені кредитним договором, та, крім цього, нарахування пені, 3 % річних, інфляційних втрат на підставі частини другої ст.625 ЦК України за прострочення виконання зобов`язання за кредитним договором та цієї ж частини другої ст.625 ЦК України за несвоєчасне виконання судового рішення про стягнення заборгованості є невиправданим та надмірним тягарем для боржника. (Ухвала Верховного Суду від 04 квітня 2018 року у справі № 61-4629св18).

Доказів, які підтверджували б наявність боргу позичальника перед банком, апелянтом не надано, а довідка банку про таку заборгованість не є доказом зобов`язальних правовідносин. 

Відповідно до ст. 599, ч.3 ст.1049 ЦК України, зобов`язання припиняється виконанням проведеним належним чином, а позика/кредит вважається повернутою в момент зарахування грошової суми на банківський рахунок позикодавця або в разі реального повернення йому коштів. Отже повне виконання боржником рішення суду, повне погашення ним кредитних коштів за кредитним договором, та їх зарахування на банківський рахунок кредитора, свідчить про те, що кредитні правовідносини між сторонами припинились внаслідок виконання, проведеного належним чином, у зв`язку з чим позивач як кредитор втратив право на стягнення щомісячних платежів, відсотків, штрафних санкцій після припинення кредитних правовідносин.
  Рішення суду є законним та обґрунтованим і підстав для його зміни чи скасування немає.
       Відповідно до ст. 375 ЦПК України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
       З врахуванням наведеного, апеляційний суд дійшов до висновку про залишення апеляційної скарги без задоволення, а судового рішення суду першої інстанції без змін.
Керуючись ст. 374, 375, 381-384 ЦПК України,  апеляційний суд 
П О С Т А Н О В И В :
Апеляційну скаргу представника АТ «Альфа-Банк» Дорош І.І. залишити без задоволення.

       Рішення Воловецького районного суду Закарпатської області від 17 жовтня 2019 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення. 

Повний текст постанови суду складено 23 червня 2021 року.

Головуючий 

Судді