Номер провадження: 22-ц/813/3738/21 
Номер справи місцевого суду: 521/19912/19
Головуючий у першій інстанції Бобуйок І. А.
Доповідач Сегеда С. М.

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД 

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27.04.2021 року                                                                 м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі:

головуючого                        Сегеди С.М.,
суддів:                        Гірняк Л.А.,
Комлевої О.С.,

               за участю секретаря                Ющак А.Ю.,
               
розглянувши у спрощеному позовному провадженні, у відсутності учасників справи, апеляційну скаргу ОСОБА_1  на ухвалу Малиновського районного суду м.Одеси від 03 червня 2020 року про залишення заяви про уточнення позовних вимог позивача без розгляду у цивільній справі за позовом  ОСОБА_1 до    ОСОБА_2 , за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору: Приватний нотаріус Лутченко Алла Анатоліївна, про визнання права власності та розподіл земельної ділянки,
встановив:

02.12.2019 року позивачка звернулась до Малиновського районного суду м.Одеси з позовною заявою до ОСОБА_2 , за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору: Приватний нотаріус Лутченко А.А., про визнання права власності та розподіл земельної ділянки (а.с.2-5).
15.05.2020 року представник позивачки ОСОБА_1 – ОСОБА_3 звернулася до суду з заявою про уточнення позовних вимог.
03.06.2020 року учасники справи у судове засідання з`явились. 
Представник позивачки – ОСОБА_3 просила заяву про уточнення позовних вимог прийняти до розгляду. 
Представник відповідачки – ОСОБА_4 просив відмовити у прийнятті заяви про уточнення позовних вимог.
Ухвалою Малиновського районного суду м. Одеси від 03 червня 2002 року заяву про уточнення позовних вимог представника позивачки ОСОБА_1 – ОСОБА_3 залишено без розгляду (а.с.139).

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 ставить питання про скасування ухвали Малиновського районного суду м.Одеси від 03 червня 2020 року, та постановлення нової - про направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм процесуального права (а.с.146-148).

Вирішуючи питання про слухання справи у спрощеному позовному провадженні, у відсутності учасників справи, колегія суддів виходить із того, що учасники справи повідомлені про час і місце судового засідання, призначеного на 21.04.2021 року, на 12.30 год., як то передбачено ст. 130 ЦПК України (а.с.179 - 184). 
Більше того, 19.04.20221 року від приватного нотаріуса ОМНО Лутченко А.А. надійшла заява про розгляд справи за її відсутності (а.с.18).

Разом з тим, 19.04.2021 року від адвоката Лепехи О.С.  на адресу Одеського апеляційного суду надійшла заява про відкладення розгляду справи, у зв`язку з тим, що вона знаходиться на стаціонарному лікуванні у лікарні, з діагнозом COVID-19 та запалення легенів (а.с.185).
Таким чином, враховуючи те, що дана справа в суді апеляційної інстанції перебуває більше 9 місяців (а.с.153), а також те, що всі учасники справи повідомлені про час і місце судового засідання, проте не надали суду заяви про розгляд справи в судовому засіданні в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду, з використанням власних технічних засобів за допомогою програмного забезпечення «ЕаsуСоn», а також те, що розгляд справи вже відкладався за заявою ОСОБА_3 (а.с.177), колегія суддів вирішила слухати справи у відсутність її учасників, на підставі наявних у справі доказів.
При цьому, Одеський апеляційний суду виходить із того, що за змістом ст.368 ЦПК України явка до суду апеляційної інстанції не є обов`язковою.
Апеляційний суд розглядає цивільні справи, які не віднесені до справ, зазначених у ч.ч.1,2 ст. 369 ЦПК України, у відсутності учасників справи та осіб, які не залучалися до участі у справі судом першої інстанції, за наявності відомостей про їх повідомлення про дату, час і місце розгляду справи. 
Враховуючи вищенаведене та у відповідності до ч. 5 ст. 268 ЦПК України, датою ухвалення рішення є дата його проголошення (незалежно від того, яке рішення проголошено - повне чи скорочене).        
Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.
У зв`язку з цим, датою ухвалення цього судового рішення, яким є постанова суду, є 27.04.2021 року.

Залишаючи без розгляду заяву про уточнення позовних вимог представника позивачки ОСОБА_1 – ОСОБА_3 , суд першої інстанції виходив із того, що ухвалою Малиновського районного суду м. Одеси від 25.02.2020 року підготовче судове засідання було закрито та призначено судове засідання по суті. А у справі, що розглядається за правилами спрощеного позовного провадження, зміна предмета або підстав позову допускається не пізніше ніж за п`ять днів до початку першого судового засідання у справі.

Перевіряючи законність і обґрунтованість ухвали суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів Одеського апеляційного суду дійшла висновку про обґрунтованість апеляційної скарги та наявність правових підстав для скасування ухвали суду першої інстанції, виходячи з таких міркувань.

У відповідності до статті 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.
Згідно із статтею 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Згідно з частиною першою статті 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.
Статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція) визначено право людини на доступ до правосуддя, а статтею 13 Конвенції - на ефективний спосіб захисту прав, і це означає, що особа має право пред`явити в суді таку вимогу на захист цивільного права, яка відповідає змісту порушеного права та характеру правопорушення. Пряма чи опосередкована заборона законом на захист певного цивільного права чи інтересу не може бути виправданою.
Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ), ухвалюючи рішення від 09 грудня 2010 року у справі «Буланов та Купчик проти України», вказав, що пункт 1 статті 6 Конвенції гарантує кожному право звернутися до суду з будь-якою вимогою щодо своїх цивільних прав та обов`язків. У такий спосіб здійснюється «право на суд», яке відповідно до практики ЄСПЛ включає не тільки право ініціювати провадження, але й право отримати «вирішення» спору судом (пункт 25 рішення у справі «Кутій проти Хорватії»).
У рішенні по справі «Мірагаль Есколано та інші проти Іспанії» від 13 січня 2000 року та у рішенні по справі «Перес де Рада Каваніллес проти Іспанії» від 28 жовтня 1998 року Європейський Суд з прав людини вказав, що надто суворе тлумачення внутрішніми судами процесуальної норми позбавило заявників права на доступ до суду і завадило розгляду їхніх позовних вимог. Це визнане порушенням пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.
Водночас, встановлення обмежень доступу до суду повинно застосовуватися з певною гнучкістю і без надзвичайного формалізму, воно не застосовується автоматично і не має абсолютного характеру, перевіряючи його виконання, слід звертати увагу на обставини справи.
Надмірний формалізм у трактуванні національного процесуального законодавства, згідно з усталеною практикою ЄСПЛ, визнається ним неправомірним обмеженням права на доступ до суду (як елемента права на справедливий суд згідно зі статтею 6 Конвенції.
Не повинно бути занадто формального ставлення до передбачених законом вимог, оскільки доступ до правосуддя повинен бути не лише фактичним але і реальним (рішення ЄСПЛ від 16 грудня 1992 року у справі «Жоффр де ля Прадель проти Франції»).
Вище вказане також узгоджується з висновками Великої Палати Верховний Суд у постанові від 05 грудня 2018 року у справі № 9901/736/18.
Між тим, суд апеляційної інстанції звертає увагу,  що подання доказів можливе також і на наступних стадіях цивільного процесу.

Суд першої інстанції, повертаючизаяву про уточнення позовних вимог представника позивачки  ОСОБА_1  – ОСОБА_3   з вищезазначених підстав, припустився надмірного формалізму, чим фактично позбавив позивача права на доступ до правосуддя.
Враховуючи вищевикладене, суд першої інстанції на зазначені обставини і вимоги закону уваги не звернув та всупереч вимогам частини 5 статті 12 ЦПК України, яка зобов`язує суд зберігаючи об`єктивність і неупередженість сприяти учасникам судового процесу в реалізації ними прав, передбачених цим Кодексом, підійшов до вирішення цього питання формально.

Відповідно до п.4 ч.1 ст. 379 ЦПК України підставами для скасування ухвали суду, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є порушення норм процесуального права чи неправильне застосування норм матеріального права, які призвели до постановлення помилкової ухвали.
Таким чином, враховуючи вищенаведене, положення діючого цивільного законодавства, колегія суддів дійшла висновку про обгрунтованість доводів апеляційної скарги, у зв`язку з чим апеляційний суд вважає за необхідне задовольнити апеляційну скаргу та скасувати оскаржувану ухвалу і направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

При цьому апеляційний суд виходить із того, що він не може втручатись в доказову діяльність, яка за загальним правилом належить до компетенції суду першої інстанції.

Разом з тим, апеляційний суд звертає увагу, що при подальшому розгляді справи суду першої інстанції належить врахувати, що правильне прізвище позивачки – « ОСОБА_5 » (а.с.32, 33).

Керуючись ст.ст. 367, 368, п.6 ч.1 ст. 374, п.4 ч.1 ст. 379, ст.ст. 381 – 384, 389, 390 ЦПК України, апеляційний суд,
постановив:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.
Ухвалу Малиновського районного суду м.Одеси від 03 червня 2020 року  скасувати і направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття, однак може бути оскаржена шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції України протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення. 

Повне судове рішення складено 27.04.2021 року.
       
Судді Одеського апеляційного суду:                 С.М. Сегеда        

Л.А. Гірняк

О.С. Комлева