ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД      
вул. Шолуденка, буд. 1, літера А, м. Київ, 04116, (044) 230-06-58 inbox@anec.court.gov.ua 

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
"11" червня 2021 р.           Справа№ 910/4629/21
Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів: 
головуючого:           Шаптали  Є.Ю.
суддів:            Куксова В.В. 
          Тищенко А.І. 

без повідомлення (виклику) сторін

розглянувши апеляційну скаргу Державного підприємства «Гарантований покупець» 

на ухвалу   Господарського суду міста Києва від 29.03.2021 у справі №  910/4629/21 (суддя Пінчук В.І.)

за позовом Державного підприємства «Гарантований покупець» 

до Приватного акціонерного товариства «Національна енергетична компанія «Укренерго»            

про стягнення 1  289 781 970,51 грн

ВСТАНОВИВ:

Державне підприємство «Гарантований покупець звернулося до Господарського суду з позовом до Приватного акціонерного товариства «Національна енергетична компанія «Укренерго»    про стягнення 1  289  781  970,51 грн відповідно до вимог Цивільного кодексу України, Господарського кодексу України.
Ухвалою  Господарського суду міста Києва від 29.03.2021 у справі  №910/4629/21 позовну заяву повернуто позивачу без розгляду.
Повертаючи позовну заяву на підставі п. 1 ч. 5  ст. 174 ГПК України, суд зазначив, що позовна заява підписана не уповноваженою особою, оскільки до позовної заяви не доданий витяг з ЄДР, який свідчить про те, що директором позивача, який підписав позовну заяву на час подання позову є ОСОБА_1 .
Не погодившись з вказаною ухвалою суду першої інстанції, Державне підприємство «Гарантований покупець» звернулось до Північного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, у якій просить скасувати ухвалу Господарського суду міста Києва від 29.03.2021 у справі  №910/4629/21 та передати справу для розгляду до суду першої інстанції.
Узагальнені доводи апелянта зводяться до того, що позовну заяву підписано уповноваженою особою позивача, а тому у суду були відсутні підстави для повернення заяви на підставі п.1 ч. 5 ст. 174 Господарського процесуального кодексу України.
Скаржник зазначає, що ч. 5 ст. 164 Господарського процесуального кодексу України передбачає додання до позовної заяви довіреності чи іншого документу, що підтверджує повноваження представника позивача, а не керівника, а не подання таких документів зумовлює залишення без руху позовної заяви для усунення недоліків, а не повернення.
Крім того, апелянт звертає увагу, що ним до позовної заяви було додано статут державного підприємства, а також розпорядження Кабінету Міністрів України від 12.06.2019 №428-р «Про призначення ОСОБА_1 директором Державного підприємства «Гарантований покупець» .
08.04.2021 безпосередньо до Північного апеляційного господарського суду надійшла апеляційна скарга Державного підприємства «Гарантований покупець» на ухвалу Господарського суду міста Києва від 29.03.2021 у справі   №910/4629/21.
Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 08.04.2021 апеляційну скаргу передано на розгляд колегії суддів у наступному складі: головуючий суддя - Шаптала Є. Ю., судді: Куксов В. В., Яковлєв М. Л.
На час надходження апеляційної скарги матеріали справи №910/4629/21 на адресу Північного апеляційного господарського суду не надходили, у зв`язку з чим ухвалою від 12.04.2021 відкладено вирішення питання щодо апеляційної скарги Державного підприємства «Гарантований покупець» на ухвалу Господарського суду міста Києва від 29.03.2021 у справі   №910/4629/21 до надходження матеріалів справи на адресу Північного апеляційного господарського суду; доручено Господарському суду міста Києва надіслати матеріали справи №910/4629/21 на адресу Північного апеляційного господарського суду.
26.04.2021 до суду апеляційної інстанції надійшли матеріали вказаної справи.
Головуючий суддя Шаптала Є.Ю. з 23.04.2021 року по 08.05.2021 року перебував у щорічній відпустці.
Розпорядженням керівника апарату Північного апеляційного господарського суду № 09.1-08/1879/21 від 12.05.2021, у зв`язку з перебуванням судді Яковлєва М. Л. у відпустці, призначено повторний автоматизований розподіл справи.
Відповідно до протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями Північного апеляційного господарського суду від 12.05.2021 матеріали справи, разом з апеляційною скаргою передано на розгляд колегії суддів у складі: головуючий суддя - Шаптала Є. Ю., судді: Тищенко А.І., Куксов В. В.
Ухвалою    Північного апеляційного господарського суду від 12.05.2021 апеляційну скаргу Державного підприємства «Гарантований покупець» на ухвалу   Господарського суду міста Києва від 29.03.2021 у справі №910/4629/21 прийнято до свого провадження колегією суддів у складі: головуючий суддя - Шаптала Є. Ю., судді: Куксов В. В.,  Тищенко А. І.  та відкрито апеляційне провадження за вказаною апеляційною скаргою.
Учасникам справи повідомлено про право подати відзив на апеляційну скаргу, відповідь на відзив, заяви, клопотання, заперечення    та встановлено строки на їх подання.
Розгляд апеляційної скарги Державного підприємства «Гарантований покупець» на ухвалу   Господарського суду міста Києва від 29.03.2021 у справі №910/4629/21 ухвалено здійснювати у порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи.
Відповідач своїм процесуальним правом на подання відзиву на апеляційну скаргу не скористався. Одночасно, з матеріалів справи вбачається, що про відкриття апеляційного провадження він був повідомлений належним чином, оскільки ухвалу Північного апеляційного господарського суду від 12.05.2021 отримав 19.05.2021, про що свідчить рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення №0411634446117, наявне в матеріалах справи.
Враховуючи зазначене, керуючись приписами частини 3 статті 263 ГПК України, колегія суддів вважає за можливе розглянути справу за наявними матеріалами справи.
Нормами п. 6 ч. 1 ст. 255 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що окремо від рішення суду першої інстанції можуть бути оскаржені в апеляційному порядку ухвали суду першої інстанції, зокрема,   про повернення заяви позивачеві (заявникові).
Згідно з ч. 2 ст. 271 ГПК України апеляційні скарги на ухвали суду першої інстанції, зазначені в пунктах 1,5,6,8,9,12,18,31,32,33,34 частини першої статті 255 цього кодексу, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення (виклику) учасників справи
Відповідно до ч. 13 ст. 8 Господарського процесуального кодексу України, розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.
Відповідно до п. п. 4, 5 ч. 3 ст. 247 Господарського процесуального кодексу України при вирішенні питання про розгляд справи в порядку спрощеного або загального позовного провадження суд враховує категорію та складність справи, обсяг та характер доказів у справі, в тому числі чи потрібно у справі призначити експертизу, викликати свідків тощо.
Відповідно до ст. 269, ч. 1 ст. 270 Господарського процесуального кодексу України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. У суді апеляційної інстанції справи переглядаються за правилами розгляду справ у порядку спрощеного позовного провадження з урахуванням особливостей, передбачених при перегляді справ в порядку апеляційного провадження.
Розглянувши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, дослідивши надані до матеріалів справи докази в їх сукупності, перевіривши правильність застосування місцевим господарським судом норм матеріального та процесуального права, колегія суддів Північного апеляційного господарського суду встановила наступне.
23.03.2021 Державне підприємство «Гарантований покупець» звернулося до Господарського суду з позовом до Приватного акціонерного товариства «Національна енергетична компанія «Укренерго»    про стягнення 1289781970,51 грн. відповідно до вимог Цивільного кодексу України, Господарського кодексу України.
При цьому, суд першої інстанції, вказав, що оскільки позовна заява підписана не уповноваженою особою, оскільки до позовної заяви не доданий витяг з ЄДР, який свідчить про те, що директором позивача, який підписав позовну заяву на час подання позову є ОСОБА_1 , то вказана позовна заява підлягає поверненню на підставі п. 1 ч. 5  ст. 174 ГПК України.
З наведеним висновком Господарського суду міста Києва колегія суддів не погоджується з огляду на таке.
Статтею 55 Конституції України передбачено, що права і свободи людини і громадянина захищаються судом, а відповідно до статті 129 Конституції України основними засадами судочинства є зокрема рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом.
Згідно з до ч. 2  ст. 162 Господарського процесуального кодексу України, позовна заява подається до суду в письмовій формі і підписується позивачем або його представником або іншою особою, якій законом надано право звертатися до суду в інтересах іншої особи.
За змістом частин 1, 2 статті 56 Господарського процесуального кодексу України сторона, третя особа, а також особа, якій законом надано право звертатися до суду в інтересах іншої особи, може брати участь в судовому процесі особисто (самопредставництво) та (або) через представника.  Особиста участь у справі особи не позбавляє її права мати в цій справі представника.
Частиною 3  ст. 56 Господарського процесуального кодексу України  передбачено, що юридична особа бере участь у справі через свого керівника або члена виконавчого органу, уповноваженого діяти від її імені відповідно до закону, статуту, положення (самопредставництво юридичної особи), або через представника.
При цьому, вказаною статтею  ГПК України  визначено вичерпний перелік доказів, які підтверджують повноваження здійснення самопредставництва юридичної особи, зокрема, її керівником (директором), що, відповідно до процесуального законодавства, включає в себе і підписання, зокрема, позовної заяви.
Згідно п. 1 ч. 5  ст. 174 Господарського процесуального кодексу України, суддя повертає позовну заяву і додані до неї документи також у разі, якщо заяву подано особою, яка не має процесуальної дієздатності, не підписано або підписано особою, яка не має права її підписувати, або особою, посадове становище якої не вказано.
Повертаючи позовну заяву без розгляду на підставі   п. 1 ч. 5  ст. 174 ГПК України, господарський суд першої інстанції не врахував, що зазначена норма підлягає застосуванню в разі, якщо позовна заява подана особою, яка не має процесуальної дієздатності, не підписана, або підписана особою, яка не має права її підписувати, або особою, посадове становище якої не зазначено.
Крім того, суд першої інстанції послався на абзац 4 п. 3.5  постанови Пленуму Вищого господарського суду України № 18 від 26.12.2011 р. «Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції», де зазначено, що  наявність на позовній заяві факсимільного підпису означає, що вона не підписана особою, яка має право її підписувати, і підлягає поверненню. Такі ж наслідки настають, коли в позовній заяві відсутні відомості про прізвище та посаду керівника юридичної особи або до позовної заяви не додано належні документи на підтвердження повноважень особи, що підписала цю заяву як представник позивача в господарському суді, і на ці документи немає посилання в заяві.
Як вбачається з наданого скаржником до апеляційної скарги оригіналу позовної заяви з доданими до неї документами, позивачем на підтвердження повноважень директора Державне підприємство «Гарантований покупець» до позовної заяви додано статут державного підприємства, а також розпорядження Кабінету Міністрів України від 12.06.2019 №428-р «Про призначення ОСОБА_1 директором Державного підприємства «Гарантований покупець».
Натомість, висновки суду, що позовна заява підписана не уповноваженою особою, оскільки до позовної заяви не доданий витяг з ЄДР, який свідчить про те, що директором позивача, який підписав позовну заяву на час подання позову - є передчасними, оскільки повертаючи позовну заяву саме на підставі  п. 1 ч. 5  ст. 174 ГПК України судом не було враховано, що до позовної заяви Державним підприємством «Гарантований покупець» надано статут державного підприємства, а також розпорядження Кабінету Міністрів України від 12.06.2019 №428-р «Про призначення ОСОБА_1 директором Державного підприємства «Гарантований покупець». 
Відтак, судова колегія не вбачає підстав для висновку, що позовна заява Державного підприємства «Гарантований покупець» підписана неповноважною особою, а тому суд апеляційної інстанції вважає, що відсутні підстави для застосування положень п. 1 ч. 5  ст. 174 Господарського процесуального кодексу України.
Разом з тим, частиною першою статті 174 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у  статтях 162,  164,  172  цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.
Згідно з вказаною нормою, позовну заяву слід було залишити без руху для усунення недоліків, зокрема, надання відповідних документів, передбачених частиною 3  статті 56 ГПК України  на підтвердження повноважень у ОСОБА_1 як керівника підприємства на підписання позовної заяви. 
З огляду на наведене, доводи апеляційної скарги про відсутність підстав для повернення заяви на підставі п.1 ч. 5 ст. 174 Господарського процесуального кодексу України колегією суддів визнаються обґрунтованими.
За таких обставин, судова колегія вважає висновки суду першої інстанції про повернення позовної заяви без розгляду передчасними, а тому оскаржувана ухвала підлягає скасуванню, а справа - передачі до суду першої інстанції.
Згідно з ст. 17 Закону України «Про виконання рішень і застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини, як джерело права. 
Право на суд, одним з аспектів якого є право доступу до суду, не є абсолютним і може підлягати дозволеним за змістом обмеженням, зокрема, щодо умов прийнятності скарг. Такі обмеження не можуть перешкоджати самій суті права доступу до суду, мають переслідувати легітимну мету, а також має бути обґрунтована пропорційність між застосованими засобами та поставленою метою (рішення у справі «Ашінгдан проти Сполученого Королівства», від 28.05.1985, пункт 57, Серія А, N 93, та рішення Європейського суду з прав людини від 18.11.2010 у справі «Мушта проти України»).
За змістом рішення Європейського суду з прав людини у справі «Кузнєцов та інші проти Російської Федерації» зазначено, що одним із завдань вмотивованого рішення є продемонструвати сторонам, що вони були почуті, вмотивоване рішення дає можливість стороні апелювати проти нього, нарівні з можливістю перегляду рішення судом апеляційної інстанції. 
Така позиція є усталеною практикою Європейського суду з прав людини (справи «Серявін та інші проти України», «Проніна проти України») і з неї випливає, що ігнорування судом доречних аргументів сторони є порушенням статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.
Так, у своїх рішеннях Європейський суд з прав людини зазначає, що хоча національний суд має певну свободу розсуду щодо вибору аргументів у тій чи іншій справі та прийняття доказів на підтвердження позицій сторін, орган влади зобов`язаний виправдати свої дії, навівши обґрунтування своїх рішень (див. рішення у справі «Суомінен проти Фінляндії» (Suominen v. Finland), №     37801/97, п. 36, від 1 липня 2003 року). 
Ще одне призначення обґрунтованого рішення полягає в тому, щоб продемонструвати сторонам, що вони були почуті. Крім того, вмотивоване рішення дає стороні можливість оскаржити його та отримати його перегляд вищестоящою інстанцією. Лише за умови винесення обґрунтованого рішення може забезпечуватись публічний контроль здійснення правосуддя (див. рішення у справі «Гірвісаарі проти Фінляндії» (Hirvisaari v. Finland), №49684/99, п. 30, від 27 вересня 2001 року).
Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 280 ГПК України підставами для скасування ухвали суду, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права, які призвели до постановлення помилкової ухвали.
Частиною 3 ст. 271 ГПК України встановлено, що у випадках скасування судом апеляційної інстанції ухвал про відмову у відкритті провадження у справі або заяви про відкриття справи про банкрутство, про повернення позовної заяви або заяви про відкриття справи про банкрутство, зупинення провадження у справі, закриття провадження у справі, про залишення позову без розгляду або залишення заяви у провадженні справи про банкрутство без розгляду справа (заява) передається на розгляд суду першої інстанції. 
З огляду на вищевикладені обставини колегія суддів вважає, що судом першої інстанції при винесенні оскаржуваної ухвали було порушено норми процесуального права, у зв`язку з чим вона підлягає скасуванню, а справа підлягає передачі на розгляд Господарського суду міста Києва.
У зв`язку зі скасуванням ухвали місцевого господарського з передачею справи на розгляд суду першої інстанції, розподіл сум судового збору повинен бути здійснений судом першої інстанції за результатами розгляду ним справи, згідно із загальними правилами ст. 129 ГПК України. 
Керуючись ст.ст. 129, 269, 270, 275, 277, 281-284, ГПК України, Північний апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Державного підприємства «Гарантований покупець» на ухвалу   Господарського суду міста Києва від 29.03.2021 у справі №910/4629/21 - задовольнити.
2. Ухвалу  Господарського суду міста Києва від 29.03.2021 у справі №910/4629/21 - скасувати.
3. Матеріали справи №910/4629/21 направити до Господарського суду міста Києва.

Постанова суду набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена до Верховного Суду в порядку та строки, передбачені ГПК України.

Головуючий суддя                                                            Є.Ю. Шаптала 

Судді                                                                                В.В. Куксов

                                                                                А.І. Тищенко