ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД	
Справа № 640/6134/19                                                                       Суддя (судді) першої інстанції: Головань О.В.

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

  15 червня 2021 року                                                                                            м. Київ
          
Колегія суддів Шостого апеляційного адміністративного суду у складі:

судді-доповідача                               Аліменка В.О., 
суддів                                                   Безименної Н.В., Кучми А.Ю.
за участю секретаря                               Юрковець А.П.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "МІСЬКБУДСЕРВІС" на рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 29 березня 2021 р. у справі за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "МІСЬКБУДСЕРВІС" до Головного управління ДПС у м. Києві про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення,-

В С Т А Н О В И Л А:
Товариство з обмеженою відповідальністю "МІСЬКБУДСЕРВІС" звернулося до Окружного адміністративного суду м. Києва з позовом до Головного управління ДПС у м. Києві про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення від 09.01.2019 року № 00000261402.
Позовні вимоги обґрунтовано тим, що висновки податкового органу, що правовідносини позивача з ТОВ "Сімпл Ворк", ТОВ "Аркада Маркет", ТОВ "Аскона Люкс", ТОВ "Гордан-Сіті" не мали реального характеру є необґрунтованими та безпідставними, а оскаржуване податкове повідомлення-рішення від 09.01.2019 року №00000261402 є протиправним та підлягає скасуванню.
Рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 29 березня 2021 року у задоволенні позову відмовлено повністю.
Не погоджуючись із вказаним рішенням суду першої інстанції, позивачем подано апеляційну скаргу, в якій просить суд вказане судове рішення скасувати та винести нове, яким позовні вимоги задовольнити в повному обсязі. На думку апелянта, оскаржуване рішення винесено судом першої інстанції з порушенням норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи. 
Колегія суддів, заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення представників сторін, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, дійшла висновку, що апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін, виходячи з наступного.
Як вбачається з матеріалів справи, ГУ ДФС у м. Києві проведено документальну позапланову невиїзну перевірку ТОВ "Міськбудсервіс" з питань дотримання вимог податкового законодавства по взаємовідносинах із ТОВ "СІМРПЛ ВОРК" за січень, лютий, березень, квітень, червень 2015 р., з ТОВ "АРКАДА МАРКЕТ" за липень, серпень, вересень, жовтень, листопад 2015 р., з ТОВ "АСКОНА ЛЮКС" за листопад, грудень 2015 р., з ТОВ "ГОРДАН-СІТІ" за січень, лютий 2016 р., за результатами якої складено акт перевірки від 14.04.2018 р. №217/26-15-14-02-05/39349363.
В акті перевірки зазначено, що позивачем порушено - п. 44.1, п. 44.2 ст. 44, пп.134.1.1 п. 134.1 ст. 134, п. 138.2 ст. 138 Податкового кодексу України, в результаті чого занижено податок на прибуток на загальну суму 200 693 грн., в тому числі, по періодах: 2015 р. - 181 214 грн., 2016 р. - 19 479 грн.; п. 185.1 ст. 185, п. 198.3 ст. 198, п. 201.1 та п. 201.10 ст. 201 Податкового кодексу України, в результаті чого занижено податок на додану вартість в періоді, що перевірявся, на загальну суму 208 055 грн., в тому числі, по періодах: січень 2015 р. - 9 446 грн., лютий 2015 р. - 7670 грн., березень 2015 р. - 10604 грн., квітень 2015 р. - 1467 грн., червень 2015 р. - 17 929 грн., липень 2015 р. - 4481 грн., серпень 2015 р. - 9499 грн., вересень 2015 р. - 23950 грн., жовтень 2015 р. - 30892 грн., листопад 2015 р. - 12 667 грн., грудень 2015 р. - 57 767 грн., січень 2016 р. - 3333 грн., лютий 2016 р. - 18 350 грн.
На підставі висновків, викладених в акті перевірки відповідачем було прийнято податкові повідомлення - рішення від 04.05.2018 р. 
- №00005021402, згідно з яким за порушення п. 44.1, п. 44.2 ст. 44, пп.134.1.1 п. 134.1 ст. 134, п. 138.2 ст. 138 Податкового кодексу України товариству збільшено податкове зобов`язання з податку на прибуток на загальну суму 200 693 грн., а також нараховано штрафні санкції у розмірі 4 870 грн.;
- №00005011402, згідно з яким за порушення п. 185.1 ст. 185, п. 198.3 ст. 198, п. 201.1 та п. 201.10 ст. 201 Податкового кодексу України товариству збільшено податкове зобов`язання з ПДВ на 188 005 грн. та нараховано штрафні санкції у розмірі 47 001 грн.
За результатами адміністративного оскарження вказаних податкових повідомлень-рішень рішенням ДФС України від 10.07.2018 р. №23043/6/99-99-11-01-01-25 податкове повідомлення-рішення від 04.05.2018 р. №00005011402 залишене без змін, а податкове повідомлення-рішення №00005021402 скасоване, оскільки розрахунок показників заниження податку на прибуток зроблений контролюючим органом поза межами перевіряємого періоду.
На підставі наказу Головного управління ДФС у м. Києві від 06.12.2018 р. №17741 відповідно до пп. 78.1.4 п. 78.1 ст. 78, ст. 79 Податкового кодексу України проведено документальну позапланову виїзну перевірку ТОВ "Міськбудсервіс" з питань дотримання вимог податкового законодавства по взаємовідносинах із ТОВ "СІМРПЛ ВОРК" за січень, лютий, березень, квітень, червень 2015 р., з ТОВ "АРКАДА МАРКЕТ" за липень, серпень, вересень, жовтень, листопад 2015 р., з ТОВ "АСКОНА ЛЮКС" за листопад, грудень 2015 р., з ТОВ "ГОРДАН-СІТІ" за січень, лютий 2016 р., що містяться у податкових деклараціях з податку на прибуток за 2015, 2016 роки, за результатами якої складено акт перевірки від 13.12.2018 р. №849/26-15-14-02-05/39349363.
В акті перевірки зазначено, що позивачем порушено пп.134.1.1 п. 134.1 ст. 134 Податкового кодексу України, П(С)БО 16 "Виртати", затвердженого наказом Мінфіну України від 31.12.1999 р. №318, в результаті чого занижено податок на прибуток на загальну суму 195 649 грн., в тому числі, по періодах: 2015 р. - 169 834 грн., 2016 р. - 25 815 грн.
На підставі висновків, викладених в акті перевірки відповідачем було прийнято податкове повідомлення-рішення від 09.01.2016 р. №00000261402, з яким за порушення   пп.134.1.1 п. 134.1 ст. 134, п. 138.2 ст. 138 Податкового кодексу України, П(С)БО 16 "Виртати", затвердженого наказом Мінфіну України від 31.12.1999 р. №318, ТОВ "МІСЬКБУДСЕРВІС" донараховано податкове зобов`язання з податку на прибуток у розмірі 195 649 грн., а також застосовано штрафні санкції у розмірі 6 454 грн.
За наслідками адміністративного оскарження рішенням ДФС України від 19.03.2019 р. №12597/6/99-99-11-04-01-25 вказане податкове повідомлення-рішення залишене без змін.
Не погоджуючись із зазначеним податковим повідомленням-рішенням відповідача, позивач звернувся до суду.
Відмовляючи в задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції виходив з того, що спірне податкове повідомлення - рішення є правомірним, оскільки позивачем ненадано доказів, які свідчать про реальність здійснення господарських операцій між позивачем та його контрагентами.
Надаючи юридичну оцінку спірним правовідносинам, що виникли між сторонами у справі, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції вірно застосував норми матеріального та процесуального права, з огляду на таке.
Відповідно до вимог частини другої статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені  Конституцією  та Законами України.
Податковий кодекс України регулює відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема, вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів. їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства.
Підпунктом 20.1.4. пункту 20.1 статті 20 Податкового кодексу України передбачено, що органам державної податкової служби надане право проводити перевірки платників податків (крім Національного банку України) в порядку, встановленому цим Кодексом. Порядок проведення перевірок визначений статтями 75-86 Податкового кодексу України.
Згідно з підпунктом 20.1.6 пункту 20.1 статті 20 Податкового кодексу України, органи державної податкової служби мають право, крім іншого, для здійснення функцій, визначених податковим законодавством, отримувати безоплатно від платників податків, у тому числі благодійних та інших неприбуткових організацій, у порядку, визначеному цим Кодексом, інформацію, довідки, копії документів (засвідчені підписом платника податків або його посадовою особою та скріплені печаткою (за наявності) про фінансово-господарську діяльність, отримувані доходи, видатки платників податків та іншу інформацію, пов`язану з обчисленням та сплатою податків, дотриманням вимог іншого законодавства, здійснення контролю за яким покладено на органи державної податкової служби, а також фінансову та статистичну звітність, в порядку та на підставах, визначених цим Кодексом.
Статтею 56 Податкового кодексу України передбачено, що рішення, прийняті контролюючим органом, можуть бути оскаржені в адміністративному або судовому порядку.
Підпунктом 14.1.181 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України передбачено, що податковий кредит - сума, на яку платник податку на додану вартість має право зменшити податкове зобов`язання звітного (податкового) періоду, визначена згідно з розділом V цього Кодексу.
Пунктом 198.1 статті 198 Податкового кодексу України передбачено, що до податкового кредиту відносяться суми податку, сплачені/нараховані у разі здійснення операцій з;
а) придбання або виготовлення товарів та послуг;
б) придбання (будівництво, спорудження, створення) необоротних активів (у тому числі у зв`язку з придбанням та/або ввезенням таких активів як внесок до статутного фонду та/або при передачі таких активів на баланс платника податку, уповноваженого вести облік результатів спільної діяльності);
в) отримання послуг, наданих нерезидентом на митній території України, та в разі отримання послуг, місцем постачання яких є митна територія України;
г) ввезення необоротних активів на митну територію України за договорами оперативного або фінансового лізингу;
г) ввезення товарів та/або необоротних активів на митну територію України.
Згідно пункту 198.2 статті 198 Податкового кодексу України датою віднесення сум податку до податкового кредиту вважається дата тієї події, що відбулася раніше: дата списання коштів з банківського рахунка платника податку на оплату товарів/послуг; дата отримання платником податку товарів/послуг.
Відповідно до вимог пункту 198.3 статті 198 Податкового кодексу України податковий кредит звітного періоду визначається виходячи з договірної (контрактної) вартості товарів/послуг та складається із сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою пунктом 193.1 статті 193 цього Кодексу, протягом такого звітного періоду у зв`язку з, у тому числі, придбанням або виготовленням товарів та наданням послуг.
Нарахування податкового кредиту здійснюється незалежно від того, чи такі товари/послуги та основні фонди почали використовуватися в оподатковуваних операціях у межах провадження господарської діяльності платника податку протягом звітного податкового періоду, а також від того, чи здійснював платник податку оподатковувані операції протягом такого звітного податкового періоду.
Пунктом 198.6 статті 198 Податкового кодексу України передбачено, що не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв`язку з придбанням товарів/послуг, не підтверджені зареєстрованими в Єдиному реєстрі податкових накладних податковими накладними/розрахунками коригування до таких податкових накладних чи не підтверджені митними деклараціями, іншими документами, передбаченими пунктом 201.11 статті 201 цього Кодексу
Відповідно до вимог пункту 201.1 статті 201 Податкового кодексу України, платник податку зобов`язаний надати покупцю (отримувачу) на його вимогу підписану уповноваженою платником особою та скріплену печаткою (за наявності) податкову накладну, складену за вибором покупця (отримувача) в один з таких способів: а) у паперовому вигляді: б) в електронній формі з дотриманням умови щодо реєстрації у порядку, визначеному законодавством, електронного підпису уповноваженої платником особи та умови реєстрації податкової накладної у Єдиному реєстрі податкових накладних. У такому разі складання податкової накладної у паперовому вигляді не є обов`язковим.
Згідно з пунктом 201.4 статті 201 Податкового кодексу України податкова накладна складається у день виникнення податкових зобов`язань продавця.
Право на нарахування податку та складання податкових накладних надається виключно особам, зареєстрованим як платники податку в порядку, передбаченому статтею 183 цього Кодексу (п.201.8 ст.201 Податкового кодексу України).
Пунктом 201.10 статті 201 Податкового кодексу України передбачено, що при здійсненні операцій з постачання товарів/послуг платник податку - продавець товарів/послуг зобов`язаний в установлені терміни скласти податкову накладну, зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних та надати покупцю за його вимогою.
Податкова накладна, складена та зареєстрована в Єдиному реєстрі податкових накладних платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, є для покупця таких товарів/послуг підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту.
Згідно з пунктом 44.1 статті 44 Податкового кодексу України для цілей оподаткування платники податків зобов`язані вести облік доходів, витрат та інших показників, пов`язаних з визначенням об`єктів оподаткування та/або податкових зобов`язань, на підставі первинних документів, регістрів бухгалтерського обліку, фінансової звітності, інших документів, пов`язаних з обчисленням і сплатою податків і зборів, ведення яких передбачено законодавством. Платникам податків забороняється формування показників податкової звітності, митних декларацій на підставі даних, не підтверджених документами, що визначені абзацом першим цього пункту.
Згідно з пп.134.1.1 п. 134.1 ст. 134 Податкового кодексу України об`єктом оподаткування податком на прибуток є: прибуток із джерелом походження з України та за її межами, який визначається шляхом коригування (збільшення або зменшення) фінансового результату до оподаткування (прибутку або збитку), визначеного у фінансовій звітності підприємства відповідно до національних положень (стандартів) бухгалтерського обліку або міжнародних стандартів фінансової звітності, на різниці, які виникають відповідно до положень цього розділу.
Статтею 1 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» від 16.07.1999 № 996-XIV (далі - Закон № 996-XIV) зокрема передбачено, що господарська операція - дія або подія, яка викликає зміни в структурі активів та зобов`язань, власному капіталі підприємства, первинний документ - документ, який містить відомості про господарську операцію та підтверджує її здійснення. Отже, господарська операція повинна спричиняти реальні зміни майнового стану платника податків.
Частиною 2 статті 3 Закону № 996-XIV передбачено, що бухгалтерський облік є обов`язковим видом обліку, який ведеться підприємством. Фінансова, податкова, статистична та інші види звітності, що використовують грошовий вимірник, ґрунтуються наданих бухгалтерського обліку.
Відповідно до вимог статті 9 Закону № 996-XIV підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій. Первинні документи повинні бути складені під час здійснення господарської операції, а якщо це неможливо - безпосередньо після її закінчення.
Первинні та зведені облікові документи можуть бути складені на паперових або машинних носіях і повинні мати такі обов`язкові реквізити: назву документа (форми); дату і місце складання; назву підприємства, від імені якого складено документ; зміст та обсяг господарської операції, одиницю виміру господарської операції; посади осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення; особистий підпис, аналог власноручного підпису або підпис, прирівняний до власноручного підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції.
Отже, з викладених правових норм вбачається, що правовою підставою для формування суб`єктом господарювання показників податкової звітності, які в наступному враховуються ним при обчисленні об`єкта оподаткування, є реальність здійснення господарських операцій, за якими ним були понесені такі витрати, що підтверджується відповідною первинною документацією.
При цьому, слід враховувати, що первинні документи, які стали підставою для формування показників податкової звітності підприємства, виписані контрагентом, фіктивність господарської діяльності якого у взаємовідносинах з юридичною особою - позивачем у справі встановлена вироком суду, що набрав законної сили, не можуть вважатися належно оформленими та підписаними повноваженими особами звітними документами, які посвідчують факт придбання товарів, робіт чи послуг, оскільки статус фіктивного підприємства за наявності зазначених умов несумісний з легальною підприємницькою діяльністю, навіть при формальному підтвердженні її первинними документами.
Аналогічна правова позиція викладена в постановах Верховного Суду від 05.05.2018 р. по справі 826/11377/14, від 27.02.2018 р. по справі № 813/1974/17.
Як вбачається з матеріалів справи, між ТОВ "Міськбудсервіс" як замовником та ТОВ "СІМРПЛ ВОРК" як підрядником в особі директора Білоножкіна Є.О. укладено низку договорів підряду, а саме: від 12.12.2014 р. №12/12/с, від 05.01.2015 р. №05/01/с, від 15.01.2015 р. №15/01/с, від 11.03.2015 р. №11/03/с, від 12.03.2015 р. №12/03/с, від 16.03.2015 р. №16/03/с, від 17.03.2015 р. №17/03/с, від 05.06.20-15 р. №05/06/С, від 06.06.2015 р. №06/06/С, від 08.06.2015 р. №08/06/С, від 09.06.2015 р. №09/06/С, від 10.06.2015 р. №10/06/С, від 11.06.2015 р. №11/06/С, від 12.06.2015 р. №12/06/С, від 14.06.2015 р. №14/06/С, від 23.06.2015 р. №23/06/С, від 25.06.2015 р. №25/06/С.
На підставі вказаних договорів було підписано акти приймання робіт (надання послуг) , виписано податкові накладні на суми ПДВ: січень 2015 р. - 9 445, 93 грн., лютий 2015 р. - 7670, 23 грн., березень 2015 р. - 10604, 12 грн., квітень 2015 р. - 1466, 67 грн., червень 2015 р. - 17 928, 98 грн., включені ТОВ "Міськбудсервіс" до податкового кредиту за вказані місяці, відображено в додатку 5 до податкової декларації з податку на додану вартість, та відповідають даним Єдиного реєстру податкових накладних.
За період, що перевірявся, ТОВ "Міськбудсервіс" перераховано ТОВ "СІМРПЛ ВОРК" грошові кошти на загальну суму 228 177 грн., заборгованість відсутня.
В акті наведено інформацію про ТОВ "СІМРПЛ ВОРК" згідно з АІС "Податковий блок", згідно з якої, зокрема, свідоцтва платника ПДВ анульовано 09.08.2016 р. та 10.08.2016 р., у 2 кварталі 2015 р. на підприємстві працювала 1 особа, фінансовий звіт за 2015 р. не подано, встановити наявність основних фондів неможливо, остання декларація з ПДВ подана за червень 2015 р.
Згідно відомостей ЄРПН в період взаємовідносин з ТОВ "Міськбудсервіс" вказаним товариством придбання ремонтних робіт не реєструвалося.
Крім того, між ТОВ "Міськбудсервіс" як замовником та ТОВ "АРКАДА МАРКЕТ" як підрядником в особі директора Брусенко Н.В. укладено низку договорів підряду, а саме: від 02.07.2015 р. №02/07/С, від 03.07.2015 р. №03/07/С, від 21.07.2015 р. №21/07/С, від 10.08.2015 р. №10/08/С, від 12.08.2015 р. №12/08/С, від 14.08.2015 р. №14/08/С, від 17.08.2015 р. №17/08/С, від 01.09.2015 р. №01/09/С, від 11.09.2015 р. №11/09/С, від 01.10.2015 р. №01/10/С, від 02.10.2015 р. №02/10/С, від 28.10.2015 р. №28/10/С, від 14.11.2015 р. №14/11/С 
На підставі вказаних договорів було підписано акти приймання робіт (надання послуг), виписано податкові накладні на суми ПДВ: липень 2015 р. - 4481, 47 грн., серпень 2015 р. - 9498, 67 грн., вересень 2015 р. - 23949, 73 грн., жовтень 2015 р. - 30891, 67 грн., листопад 2015 р. - 5166, 67 грн., включені ТОВ "Міськбудсервіс" до податкового кредиту за вказані місяці, відображено в додатку 5 до податкової декларації з податку на додану вартість, та відповідають даним Єдиного реєстру податкових накладних.
За період, що перевірявся, ТОВ "Міськбудсервіс" перераховано ТОВ "АРКАДА МАРКЕТ" грошові кошти на загальну суму 488 929 грн., заборгованість відсутня.
В акті наведено інформацію про ТОВ "АРКАДА МАРКЕТ" згідно з АІС "Податковий блок", згідно з якої, зокрема, згідно звітності у 2015 р. на підприємстві працювала 1 особа, востаннє звітність подано за жовтень 2015 р.
Згідно відомостей ЄРПН в період взаємовідносин з ТОВ "Міськбудсервіс" вказаним товариством придбання ремонтних робіт не реєструвалося.
Також, між ТОВ "Міськбудсервіс" як замовником та ТОВ "АСКОНА ЛЮКС" як підрядником в особі директора ОСОБА_4 укладено низку договорів підряду, а саме: від 16.11.2015 р. №16/11/С, від 17.11.2015 р. №17/11/С, від 18.11.2015 р. №18/11/С, від 23.11.2015 р. №23/11/С, від 25.11.2015 р. №25/11/С, від 26.11.2015 р. №26/11/с, від 27.11.2015 р. №26/11/С, від 03.12.2015 р. №03/12/С, від 07.12.2015 р. №07/12/С, від 10.12.2015 р. №10/12/С, від 14.12.2015 р. №14/12/С, від 21.12.2015 р. №21/12/С, від 22.12.2015 р. №22/12/С.
На підставі вказаних договорів було підписано акти приймання робіт (надання послуг), виписано податкові накладні на суми ПДВ: листопад 2015 р. - 7500, 01 грн., грудень 2015 р. - 57767, 16 грн., включені ТОВ "Міськбудсервіс" до податкового кредиту за вказані місяці, відображено в додатку 5 до податкової декларації з податку на додану вартість, та відповідають даним Єдиного реєстру податкових накладних.
За період, що перевірявся, ТОВ "Міськбудсервіс" перераховано ТОВ "АСКОНА ЛЮКС" грошові кошти на загальну суму 346 603 грн., заборгованість відсутня.
В акті наведено інформацію про ТОВ "АСКОНА ЛЮКС" згідно з АІС "Податковий блок", згідно з якої, зокрема, згідно зі звітністю за 4 квартал 2015 р. на підприємстві працювала 1 особа, фінансовий звіт за 2015 р. не подано, встановити наявність на підприємстві основних фондів не виявляється можливим, в останнє податкова звітність подана за грудень 2015 р., останній звіт з ПДП за січень 2016 р.
Згідно відомостей ЄРПН в період взаємовідносин з ТОВ "Міськбудсервіс" вказаним товариством придбання ремонтних робіт не реєструвалося.
Крім того, між ТОВ "Міськбудсервіс" як замовником та ТОВ "ГОРДАН-СІТІ" як підрядником в особі директора Брусенко Н.В. укладено низку договорів підряду, а саме: від 18.01.2016 р. №18/01/с, від 19.01.2016 р. №19/01/с, від 25.01.2016 р. №25/01/с, від 02.02.2016 р. №02/02/с, від 12.02.2016 р. №12/02/с, від 15.02.2016 р. №15/02/с.
На підставі вказаних договорів було підписано акти приймання робіт (надання послуг) , виписано податкові накладні на суми ПДВ: за січень 2016 р. - 3333, 33 грн., лютий 2016 р. - 18350 грн., включені ТОВ "Міськбудсервіс" до податкового кредиту за вказані місяці, відображено в додатку 5 до податкової декларації з податку на додану вартість, та відповідають даним Єдиного реєстру податкових накладних.
За період, що перевірявся, ТОВ "Міськбудсервіс" перераховано ТОВ "ГОРДАН-СІТІ" грошові кошти на загальну суму 130 100 грн., заборгованість відсутня.
В акті наведено інформацію про ТОВ "ГОРДАН-СІТІ" згідно з АІС "Податковий блок", згідно з якої, зокрема, згідно зі звітністю за 4 квартал 2015 р. на підприємстві працювала 1 особа, фінансовий звіт за 2015 р. та 2016 р. не подано, встановити наявність на підприємстві основних фондів не виявляється можливим, в останнє податкова звітність подана за січень 2016 р.
Згідно відомостей ЄРПН в період взаємовідносин з ТОВ "Міськбудсервіс" вказаним товариством придбання ремонтних робіт не реєструвалося.
Як вбачається з матеріалів справи, в акті перевірки міститься посилання на вирок Деснянського районного суду м. Чернігова від 07.1.2017 р. у справі №750/8286/17 за наслідками розгляду засіданні кримінального провадження, внесеного в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 32015270000000021 від 01 квітня 2015 року щодо ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та мешканця АДРЕСА_1 , громадянина України, раніше не судимого, обвинуваченого за ч. 1 ст. 205, ч. 2 ст. 205 КК України, згідно з яким встановлено, що ОСОБА_4 у період з червня 2010 року по лютий 2017 року, діючи за попередньою змовою з невстановленою слідством особою, в порушення ст.ст. 81, 87, 89 Цивільного Кодексу України, ст.ст. 56, 57, 62, 79, 80, 89 Господарського кодексу України та ст.ст. 8, 24 Закону України "Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців", вчинив фіктивне підприємництво, яке полягало у створенні та придбанні з метою прикриття незаконної діяльності суб`єктів підприємницької діяльності (юридичних осіб), в тому числі, ТОВ "Сімпл Ворк", ТОВ "Аркада Маркет", ТОВ "Аскона Люкс", ТОВ "Гордан-Сіті", з використанням реквізитів яких надавав суб`єктам підприємницької діяльності реального сектору економіки послуги по незаконному переведенню безготівкових коштів у готівку, шляхом документального оформлення безтоварних операцій з купівлі-продажу товарів, робіт та послуг.
Таким чином, контролюючий орган дійшов висновку про те, що перевіркою не підтверджено легального джерела походження робіт (послуг), отриманих ТОВ "Міськбудсервіс" від вказаних контрагентів; наявна податкова інформація свідчить про нереальність проведення господарських операцій між ТОВ "Міськбудсервіс" та вказаними юридичними особами.
Таким чином, роботи (послуги), документальне придбання яких відображено ТОВ "Міськбудсервіс", вважаються такими, що отримані безоплатно. 
Позивачем занижено показники, задекларовані у рядку 2160 Звіту "Інші доходи" на 1 259 328 грн., в тому числі, за 2015 р. - 1 129 228 грн., 2016 р. - 130 100 грн., що призвело до заниження податку на прибуток на суму 200 693 грн., в тому числі, за 2015 р. - 181 214 грн., 2016 р. - 19 479 грн.
Також це призвело до завищення податкового кредиту на суму 208 055 грн., в тому числі, по періодах: січень 2015 р. - 9 446 грн., лютий 2015 р. - 7670 грн., березень 2015 р. - 10604 грн., квітень 2015 р. - 1467 грн., червень 2015 р. - 17 929 грн., липень 2015 р. - 4481 грн., серпень 2015 р. - 9499 грн., вересень 2015 р. - 23950 грн., жовтень 2015 р. - 30892 грн., листопад 2015 р. - 12 667 грн., грудень 2015 р. - 57 767 грн., січень 2016 р. - 3333 грн., лютий 2016 р. - 18 350 грн.
Крім того, як вбачається з матеріалів справи, висновок контролюючого органу про те, що позивачем занижено показники прибутку за період, що перевірявся, і, відповідно, занижено податок на прибуток, базується на аналізі інформації про контрагентів згідно з даними АІС "Податковий блок" та висновках вироку Деснянського районного суду м. Чернігова від 07.11.2017 р. у справі №750/8286/17, що дало підставу для висновку про нереальність господарських операцій між позивачем та контрагентами.
Судом першої інстанції встановлено, що предметом податкової перевірки та, відповідно, судового розгляду, не є взаємини позивача зі своїми замовниками на виконання позивачем будівельних робіт на об`єктах за адресами: м. Київ, вул. С.Петлюри, 30, м. Київ, вул. Новопигорівська, 60, м. Київ, пр-т Повітрофлотський, 94-А та ін., на які посилається позивач у позові.
Натомість предметом податкової перевірки та, відповідно, судового розгляду, є реальність виконання робіт на вказаних об`єктах ТОВ "Сімпл Ворк", ТОВ "Аркада Маркет", ТОВ "Аскона Люкс", ТОВ "Гордан-Сіті" на підставі укладених позивачем договорів.
Колегія суддів звертає увагу, що згідно наданих позивачем копій договорів (які містяться в матеріалах справи) в них відсутнє посилання на те, що фактично мова йде про укладення договорів субпідряду, на що посилається позивач, в той же час, вони носять самостійний характер і не обумовлені попереднім укладенням позивачем інших договорів підряду.
Крім того, в матеріалах справи відсутні докази наявності у вказаних контрагентів кваліфікації на виконання будівельних робіт, і яким чином вона встановлювалася позивачем при укладенні договорів, тоді як позивачем і до перевірки, і в матеріали справи надано лише первинні документи щодо виконання договорів.
Згідно з вироком Деснянського районного суду м. Чернігова від 07.1.2017 р. у справі №750/8286/17 ОСОБА_4 визнано винуватим за ч. 1 ст. 205 КК України, за ч. 2 ст. 205 КК України. https://reyestr.court.gov.ua/Review/70093124
Судом першої інстанції встановлено, що ОСОБА_4 у період з червня 2010 року по лютий 2017 року, діючи за попередньою змовою з невстановленою слідством особою, в порушення ст.ст. 81, 87, 89 Цивільного Кодексу України, ст.ст. 56, 57, 62, 79, 80, 89 Господарського кодексу України та ст.ст. 8, 24 Закону України "Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців", вчинив фіктивне підприємництво, яке полягало у створенні та придбанні з метою прикриття незаконної діяльності суб`єктів підприємницької діяльності (юридичних осіб), в тому числі, ТОВ "Сімпл Ворк", ТОВ "Аркада Маркет", ТОВ "Аскона Люкс", ТОВ "Гордан-Сіті", з використанням реквізитів яких надавав суб`єктам підприємницької діяльності реального сектору економіки послуги по незаконному переведенню безготівкових коштів у готівку, шляхом документального оформлення безтоварних операцій з купівлі-продажу товарів, робіт та послуг, за наступних обставин.
Таким чином, враховуючи наявність вказаного вироку станом на час проведення перевірки та встановлення ним протиправної діяльності осіб, що від імені вказаного контрагента підписували первинні документи, колегія суддів погоджкється з висновком суду першої інстанції, що висновок контролюючого органу щодо фіктивності господарських операцій позивача з вказаним контрагентом є обґрунтованим. 
В свою чергу слід зазначити, що статус фіктивного нелегального підприємства несумісний з легальною підприємницькою діяльністю. Господарські операції таких підприємств не можуть бути легалізовані навіть за формального підтвердження документами бухгалтерського обліку.
Аналогічна правова позиція міститься у постанові Верховного Суду від 16.01.2018 року у справі №К/9901/1478/18 (2а-7075/12/2670).
Крім того, слід зазначити, що формальна наявність договору, видаткових накладних, рахунків на оплату тощо, за встановлених у справі обставин, не є достатнім та беззаперечним документальним підтвердженням фактичного виконання договірних відносин, і не дає можливості суду дійти обґрунтованого й переконливого висновку про фактичне проведення господарських операцій. 
Зазначена правова позиція міститься також у постанові Верховного Суду від 15.05.2020 року у справі № 823/1538/16.
Враховуючи викладене, колегія суддів приходить до висновку, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права, а викладені в апеляційній скарзі доводи позицію суду першої інстанції не спростовують.
Судом апеляційної інстанції враховується, що згідно п. 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд.
За таких обставин, колегія суддів приходить до висновку, що рішення суду першої інстанції є законним, підстави для його скасування відсутні, оскільки суд всебічно перевіривши обставини справи, вирішив спір у відповідності з нормами матеріального та процесуального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин.
Відповідно до ч. ч. 1, 2  ст. 77 КАС України  кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених  статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
Апелянт не надав до суду належних доказів, що б підтверджували факт протиправності рішення суду першої інстанції.
Таким чином, колегія суддів вирішила згідно  ст. 316 КАС України  залишити апеляційну скаргу без задоволення, а рішення суду - без змін, з урахуванням того, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права.
Керуючись ст.ст. 242, 308, 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329 КАС України, колегія суддів,  -

П О С Т А Н О В И Л А:
Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "МІСЬКБУДСЕРВІС" - залишити без задоволення.
Рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 29 березня 2021 - залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з дати її прийняття. Касаційна скарга на рішення суду апеляційної інстанції подається безпосередньо до Верховного Суду у порядку та строки, визначені ст.ст. 328-331 КАС України.

Суддя-доповідач                                                                      В.О. Аліменко 

Судді                                                                                          Н.В. Безименна

                                                                                                    А.Ю. Кучма

Повний текст постанови складено 22 червня 2021 року.