ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 квітня 2021 року	Львів	Справа № 380/3680/20 пров. № А/857/7033/21	

Восьмий апеляційний адміністративний суд в складі:

головуючого-судді                                   Курильця А.Р.,
суддів                                                       Мікули О.І., Ніколіна В.В.,
з участю секретаря                                    Кітраль Х.І.,
представника позивача                            Яким`яка О.В.,
представника відповідача                        Рак З.Б.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції апеляційну скаргу Галицької митниці Держмитслужби  на додаткове рішення Львівського окружного адміністративного суду від 15 лютого 2021 року  у справі за позовом ОСОБА_1 до Львівської митниці ДФС, Галицької митниці Держмитслужби про визнання протиправним та скасування наказу, поновлення на посаді, стягнення грошового забезпечення за час вимушеного прогулу,-

суддя в 1-й інстанції –  Кедик М.В.,
час ухвалення рішення – 15.02.2021 року, 16:32 год., 
місце ухвалення рішення – м.Львів,          
дата складання повного тексту рішення – 25.02.2021 року,

                                                       в с т а н о в и в :

ОСОБА_1 звернувся в суд з позовом до Львівської митниці ДФС, Галицької митниці Держмитслужби про визнання протиправним та скасування наказу, поновлення на посаді, стягнення грошового забезпечення за час вимушеного прогулу.
Рішенням Львівського окружного адміністративного суду від 20 січня 2021 року позов задоволено. Визнано протиправним та скасовано наказ в.о. начальника Львівської митниці ДФС, голови комісії з реорганізації Львівської митниці ДФС Антоняка Романа від 13.04.2020 № 85-о “Про звільнення ОСОБА_1 ”. Поновлено ОСОБА_1 на посаді головного державного інспектора відділу митного оформлення № 2 митного поста “Смільниця” Львівської митниці ДФС з 16.04.2020. Стягнут0 з Львівської митниці ДФС на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час вимушеного прогулу в розмірі 82024 (Вісімдесят дві тисячі двадцять чотири) гривні 90 коп. з відрахуванням податків, зборів та обов`язкових платежів. Допущено до негайного виконання рішення суду в частині поновлення ОСОБА_1 на посаді головного державного інспектора відділу митного оформлення № 2 митного поста “Смільниця” Львівської митниці ДФС та стягнення з Львівської митниці ДФС на користь ОСОБА_1 середнього заробітку за час вимушеного прогулу у межах суми стягнення за один місяць в розмірі 8850,00 грн (Вісім тисяч вісімсот п`ятдесят) гривень 00 коп. з відрахуванням податків, зборів та обов`язкових платежів.
Додатковим рішенням Львівського окружного адміністративного суду від 15 лютого 2021 року заяву представника позивача про ухвалення додаткового рішення задоволено частково. Стягнуто з Львівської митниці ДФС (вул. Т.Костюшка, 1, м. Львів, 79001, ЄДРПОУ 39420875) за рахунок бюджетних асигнувань в користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 )  витрати на професійну правничу допомогу в сумі  10 000 (Десять тисяч) гривень 00 копійок. У решті частини заяви – відмовлено.
Не погоджуючись з додатковим рішенням, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, неповне з`ясування обставин справи та невідповідність висновків суду фактичним обставинам справи, просить скасувати оскаржуване рішення та прийняти про відмову в стягненні судових витрат, оскільки вважають такі неспівмірними. 
Представник відповідача  в судовому засіданні апеляційну скаргу підтримала, просить додаткове рішення Львівського окружного адміністративного суду від 15 лютого січня 2021 року скасувати та прийняти постанову, якою в задоволенні позову відмовити.
Представник позивача в судовому засіданні апеляційну скаргу заперечив, просить додаткове рішення Львівського окружного адміністративного суду від 15 лютого 2021 року залишити без змін.
Інші учасники справи в судове засідання не з`явилися, належним чином повідомлялися про час і місце слухання справи, і оскільки їхня явка в суді апеляційної інстанції не є обов`язковою, апеляційний розгляд справи проведено у їхній відсутності.
Заслухавши суддю-доповідача, пояснення учасників справи, перевіривши матеріали справи, доводи апеляційної скарги в їх сукупності, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення з таких підстав.
Відповідно до ст.252 КАС України, суд, що ухвалив судове рішення, може за заявою учасника справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо:
1) щодо однієї із позовних вимог, з приводу якої досліджувалися докази, чи одного з клопотань не ухвалено рішення;
2) суд, вирішивши питання про право, не визначив способу виконання судового рішення;
3) судом не вирішено питання про судові витрати.
Заяву про ухвалення додаткового судового рішення може бути подано до закінчення строку на виконання судового рішення.
Згідно ст.132 КАС України, судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.
Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.
До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати:
1) на професійну правничу допомогу;
2) сторін та їхніх представників, що пов`язані із прибуттям до суду;
3) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертиз;
4) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів;
5) пов`язані із вчиненням інших процесуальних дій або підготовкою до розгляду справи.
Частиною першою статті 247 КАС України передбачено можливість вирішення судом питання розподілу судових витрат у додатковому рішенні після ухвалення рішення за результатами розгляду справи по суті.
Аналогічна норма міститься у статті 252 КАС України, відповідно до пункту 3 частини першої якої суд, що ухвалив судове рішення, може за заявою учасника справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.
Згідно з частиною другою статті 252 КАС України заяву про ухвалення додаткового судового рішення може бути подано до закінчення строку на виконання судового рішення.
Відповідно до частини першої статті 132 КАС України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.
До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать зокрема, витрати на професійну правничу допомогу, витрати сторін та їхніх представників, що пов`язані із прибуттям до суду (пункт 1, 2 частини 3 статті 132 КАС України).
Частиною 2 статті 134 КАС України передбачено, що за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами, за винятком витрат суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката.
Відповідно до частини 9 статті 139 КАС України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує:
1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи;
2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес;
3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, тощо;
4) дії сторони щодо досудового вирішення спору (у випадках, коли відповідно до закону досудове вирішення спору є обов`язковим) та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялись.
Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами (ч. 4 ст. 134 КАС України).
При цьому, ч.ч. 6, 7 ст. 134 КАС України         передбачено, що у разі недотримання вимог частини п`ятої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.
Зміст наведених положень законодавства дає підстави для висновку про те, що документально підтверджені судові витрати на правничу допомогу адвоката підлягають компенсації стороні, яка не є суб`єктом владних повноважень та на користь якої ухвалене рішення, за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень.
Водночас, при визначенні суми компенсації витрат, понесених на правничу допомогу, потребують дослідження на підставі належних та допустимих доказів обсяг фактично наданих адвокатом послуг і виконаних робіт, кількість витраченого часу, розмір гонорару, співмірність послуг категорії складності справи, витраченого адвокатом часу, об`єму наданих послуг, ціни позову та (або) значенню справи.
Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, про що, зокрема, зазначено у рішеннях від 26.02.2015 у справі “Баришевський проти України”, від 10.12.2009 у справі “Гімайдуліна і інших проти України”, від 12.10.2006 у справі “Двойних проти України”, від 30.03.2004 у справі “Меріт проти України” заявник має право на відшкодування судових та інших витрат лише у разі, якщо доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їх розмір обґрунтованим.
Судом першої інстанції вірно встановлено, що 23.04.2020 між ОСОБА_1 та адвокатським об`єднанням “Кушнір, Яким`як та партнери” укладено договір про надання правової допомоги 23-04/20.
Відповідно до п. 3 вказаного договору якість послуг за цим договором має відповідати вимогам, що звичайно ставляться до аналогічних послуг. Послуги Адвокатського об`єднання  будуть ґрунтуватись на законодавстві, яке застосовується на дату надання послуг, а також на інформації та документах, наданих клієнтом. Адвокатське об`єднання несе відповідальність за належне надання послуг за цим договором згідно з чинним законодавством.
Згідно з Додатком № 1 до Договору про надання правової допомоги від 23.04.2020 № 23-04/20, а у саме п. 2 сторони погодились, що за виконання замовлень клієнта в межах наданих послуг Адвокатським об`єднанням клієнт сплачує винагороду в сумі, яка визначається шляхом множення кількості годин, витрачених на надання послуг за замовленнями клієнта, на погодинні ставки фахівців Адвокатського об`єднання.  Погодинні ставки фахівців Адвокатського об`єднання встановлюються: для адвоката  - 2200 грн, для юриста  - 1400 грн, молодшого юриста – 700 грн.
Згідно з звіту про надані послуги від 20.01.2021 відповідно до договору про надання правової допомоги № 23-04/20 від “ 23” квітня 2019 року Клієнт замовив, а Адвокатське об`єднання погодилося надати та надало наступні послуги:
Витрати, пов`язані з розглядом справи:          
1. аналіз документів та підготовка правової позиції по справі, фахівець – адвокат, вартість роботи за 1 годину 2200 грн, витрачений час (год.) 2.27 - 5 000 грн ;
2. підготовка та подання позовної заяви до Львівського окружного адміністративного суду.          фахівець – адвокат, вартість роботи за 1 годину 2200 грн, витрачений час (год.) 4.55 - 10 000 грн;
3. збір          доказів: підготовка та подання адвокатського запиту до Галицької митниці Держмитслужби 30.06.2020; фахівець – адвокат, вартість роботи за 1 годину 2200 грн, витрачений час (год.) 0.32- 700          грн;
4. збір          друзів:          підготовка та подання  адвокатського запиту до Львівської митниці ДФС від 30.06.2020 фахівець – адвокат, вартість роботи за 1 годину 2200 грн, витрачений час (год.) 0.32- 700 грн;
5. збір          доказів: підготовка          та подання адвокатського запиту до Львівської митниці ДФС від 26.05.2020 30.06.2020 фахівець – адвокат, вартість роботи за 1 годину 2200 грн,          витрачений час (год). 0.32- 700 грн;
6. збір          доказів: підготовка          та подання адвокатського запиту до Львівського          обласного центру зайнятості фахівець – адвокат, вартість роботи за 1 годину 2200 грн,          витрачений час (год.) 0.32- 700 грн;
7. підготовка          та подання клопотання про участь у відео конференції, фахівець – молодший юрист, вартість роботи за 1 годину 700 грн,          витрачений час (год.) 0.14- 100 грн;
8. підготовка          та подання клопотання про доручення доказів до матеріалів справи, фахівець - молодший юрист, вартість роботи за 1 годину 700 грн, витрачений час (год.) 0.14- 100 грн;
9. підготовка          та подання додаткових пояснень фахівець - молодший юрист, вартість роботи за 1 годину 700 грн, витрачений час (год.) 0.28 - 200 грн;
10. участь у судових засіданнях 01.07.2020, 09.09.2020, 12.10.2020, 09.12.2020, 20.01.2021 фахівець – адвокат, вартість роботи за 1 годину 2200 грн, витрачений час (год.) 5.45- 12 000 грн.
Відповідно до  квитанції від 01.05.2020 № 0.0.169380859.1 позивач здійснив оплату наданих послуг згідно з договором про надання правової допомоги у сумі 15 000 грн, відповідно до квитанції від 15.01.2021 № 0.0.1986099981.1 позивач здійснив оплату наданих послуг згідно з договором про надання правової допомоги у сумі 15 200 грн.
Суд зазначає, що з урахуванням конкретних обставин, зокрема ціни позову, суд може обмежити розмір відшкодування витрат з огляду на розумну необхідність судових витрат для конкретної справи.
Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції, що сплачена позивачем сума за надання адвокатом вищевказаних послуг (аналіз документів та підготовка правової позиції по справі, фахівець – 5 000 грн; підготовка та подання позовної заяви до Львівського окружного адміністративного суду - 10 000 грн) не є обґрунтованою у контексті дослідження обсягу таких послуг із урахуванням складності справи, а зазначені у  звіті про надані послуги, витрати на їх виконання є явно завищеними. 
Крім цього, вірно зазначив суд першої інстанції в оскаржуваному рішення, що матеріали справи не підтверджують обґрунтованість тривалості часу, вказаного в звіті наданих послуг, витраченого адвокатом на надання таких послуг.
Надаючи оцінку переліченим послугам правничої допомоги, суд зазначає, що такий вид правничої послуги, як підготовка позовної заяви і подання її до суду включає в себе і ряд інших супутніх послуг таких, як: надання усної консультації; складання запитів. Таким чином, перелічені супутні послуги охоплюються поняттям підготовка позовної заяви і подання її до суду.
Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції, що згідно з протоколом судового засідання від 01.07.2020 підготовче засідання  тривало з 10:49 год. до 10:54 год., згідно з протоколом судового засідання від 09.09.2020 підготовче засідання тривало з 14:27 год. до 14:47 год., згідно з протоколом судового засідання від 12.10.2020 судове засідання  тривало з 14:08 год. до 14:13 год., з 14:26 год. до 15:18 год., згідно з протоколом судового засідання від 09.12.2020 судове засідання  тривало з 12:20 год. до 12:25 год., згідно з протоколом судового засідання від 20.01.2020 судове засідання  тривало з 15:50 год. до 16:34 год.
Разом з тим, відповідно до  звіту про надані послуги на участь у вказаних судових засіданнях адвокатом витрачено 5.45 години. При цьому відповідно до зазначених протоколів судових засідань тривалість усіх судових засідань склала 2 год 12 хв.
Так, витрати адвоката на участь у одному судовому засіданні в сумі: 2200,00 грн, що в загальній сумі складає 12000,00 грн за 5 судових засідань є значно завищеними, неспівмірними визначеній сумі за фактично виконані роботи.
У постанові від 05.09.2019 у справі № 826/841/17 Верховний Суд зробив   висновок про те, що розмір гонорару визначається за погодженням адвоката з клієнтом, і може бути змінений лише за їх взаємною домовленістю. Суд не має права його змінювати і втручатися у правовідносини адвоката та його клієнта.
Суд зобов`язаний оцінити рівень адвокатських витрат (у даному випадку, за наявності заперечень учасника справи), що мають бути присуджені з урахуванням того, чи були такі витрати понесені фактично та чи була їх сума обґрунтованою.
Суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо, керуючись принципом справедливості як одного з основних елементів принципу верховенством права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, зважаючи на складність справи, якість підготовленого документу, витрачений адвокатом час тощо є неспівмірним у порівнянні з ринковими цінами адвокатських послуг
Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції, що  сплачена позивачем сума за надання адвокатом/ молодшим юристом вищевказаних послуг у розмірі 30200,00 грн не є обґрунтованою у контексті дослідження обсягу фактично наданих адвокатом послуг із урахуванням складності справи, та, відповідно, співмірності обсягу цих послуг із розміром заявленої суми витрат на професійну правничу допомогу.
З огляду на викладене, зважаючи на часткове задоволення позову, подані відповідачем-1 заперечення, вірними є висновки суду першої інстанції про те, що витрати на професійну правничу допомогу на суму 10000,00 грн, є документально підтвердженими, та є співмірними зі складністю цієї справи, наданим адвокатом обсягом послуг у суді, що відповідає критерію реальності таких витрат.
Водночас суд зазначає, що позивачем жодними чином не було обґрунтовано, а судом з квитанцій не вбачається, що витрати поштової кореспонденції на суму 1043,40  грн пов`язані саме з розглядом адміністративної справи № 380/3680/20. 
Решта доводів та заперечень учасників справи, висновків суду по суті позовних вимог не спростовують. Згідно з усталеною практикою Європейського суду з прав людини, зокрема у рішенні у справі "Серявін та інші проти України" від 10 лютого 2010 року, заява 4909/04, відображено принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі "Руїс Торіха проти Іспанії" від 9 грудня 1994 року, серія A, N 303-A, п.29).
Відповідно до  ст. 316 КАС України  суд апеляційної інстанції залишає скаргу без задоволення, а рішення суду  -  без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
З огляду на викладене колегія суддів приходить до висновку, що суд першої інстанції правильно встановив фактичні обставини справи та надав їм належну правову оцінку, доводами апеляційної скарги висновки, викладені в судовому рішенні не спростовуються і підстав для його скасування немає.
Враховуючи вищевикладене, апеляційну скаргу Галицької митниці Держмитслужби слід залишити без задоволення, а додаткове рішення суду першої інстанції без змін.
Керуючись ст.ст.308,315,316,321,322,325,328,329 КАС України, суд, -

                                                  п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу Галицької митниці Держмитслужби залишити без задоволення, а додаткове рішення Львівського окружного адміністративного суду від 15 лютого 2021 року у справі № 380/3680/20 – без змін.
Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного суду лише з підстав, визначених ст. 328 КАС України, протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий суддя	 	А. Р. Курилець 	
судді	 	О. І. Мікула 	
 	 	В. В. Ніколін  	
Повне судове рішення складено 22 квітня 2021 року.