Справа № 444/2503/17                                Головуючий у 1 інстанції: Мікула В.Є. 
Провадження № 22-ц/811/739/21                Доповідач в 2-й інстанції: Ванівський О. М. 
Категорія: 39

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ 

26 квітня 2021 року  Львівський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:
головуючого - судді: Ванівського О.М.,
суддів: Цяцяка Р.П., Шеремети Н.О.
секретаря: Симець В.І.,
розглянувши в місті Львові в залі суду цивільну справу за апеляційною скаргою представника ОСОБА_1  – адвоката Лазора Андрія Олеговича на ухвалу  Жовківського районного суду Львівської області від 28 січня 2021 року у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості, - 
в с т а н о в и в:
В листопаді 2017 року  ОСОБА_1 звернувся в суд з позовом до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості.
Представник відповідача звернувся з клопотанням про призначення судової почеркознавчої експертизи з метою встановлення належності підписів на договорі позики від 20.09.2016 року та на розписці від 20.09.2016 року. Крім цього, проведення експертизи просив доручити експертам Львівського науково-дослідного інституту судових експертиз.
Ухвалою Жовківського районного суду Львівської області від 28 січня 2021 року клопотання задоволено.
Призначено по цивільній справі за позовом  ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості судову почеркознавчу експертизу, проведення якої доручено експертам Львівського науково-дослідного інституту судових експертиз (м. Львів, вул. Липинського, 54).
Попереджено експерта про кримінальну відповідальності за ст.ст. 384, 385 КК України.
На вирішення судової почеркознавчої експертизи поставлено такі питання:
- Чи виконаний підпис та рукописний текст в оригіналі договору позики від 20.09.2016 року ОСОБА_2 чи іншою особою?
- Чи виконаний підпис та рукописний текст в оригіналі розписки від 20.09.2016 року ОСОБА_2 чи іншою особою?
Зобов`язано ОСОБА_1 пред`явити в розпорядження експерта оригінал договору позики від 20.09.2016 року та оригінал розписки від 20.09.2016 року.
В розпорядження експерта направлено цивільну справу № 444/2503/17 (провадження №2/444/137/2021).
Оплату за проведення експертизи покладено на ОСОБА_2 , проживає за адресою: АДРЕСА_1 роз`яснено йому положення ст. 109 ЦПК України про наслідки ухилення від участі в експертизі.
Провадження у справі на час проведення експертизи - зупинено до отримання висновку експерта.
Ухвалу Жовківського районного суду Львівської області від 28 січня 2021 року оскаржив представник ОСОБА_1  – адвокат Лазор Андрій Олегович.
В апеляційній скарзі зазначає, що ухвала суду є незаконною, необгрунтованою, такою що прийнята з порушенням та неправильним застосуванням норм процесуального та матеріального права. 
Стверджує, що оскаржувана ухвала не містить підстав призначення судової експертизи та необхідності зупинення провадження у справі, а тому не відповідає вимогам ст.. 104 ЦПК України.
Також зазначає, що призначаючи експертизу, суд першої інстанції не звернув увагу, що висновки по питаннях, які поставлені перед експертом, не мають значення для розгляду даної справи, оскільки предметом спору є стягнення заборгованості за договором позики, предметом доказування у справі є істотні умови договору позики.
Апелянт просить скасувати ухвалу суду скасувати, а справу направити для продовження розгляду до суду першої інстанції.
Відзив на апеляційну скаргу не подавався.
Сторони в судове засідання призначене на 26.04.2021 року не з`явилися. Від представника ОСОБА_2 – ОСОБА_3 та представника    ОСОБА_1  – ОСОБА_4 надійшли клопотання про розгляд справи без їх та їх довірителів участі.
Заслухавши суддю - доповідача, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість ухвали суду в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що така не підлягає до задоволення з наступних підстав.
Відповідно до ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому законом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.
Згідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
Відповідно до вимог ст.263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.
Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.
Колегія суддів вважає, що ухвала суду першої інстанції відповідає зазначеним вимогам.
Згідно з частиною п`ятою статті 12 ЦПК України, суд керує ходом судового процесу, сприяє врегулюванню спору шляхом досягнення угоди між сторонами, роз`яснює у випадку необхідності учасникам судового процесу їхні процесуальні права та обов`язки, наслідки вчинення або не вчинення процесуальних дій, сприяє учасникам судового процесу в реалізації ними прав, передбачених цим Кодексом, запобігає зловживанню учасниками судового процесу їхніми правами та вживає заходів для виконання ними їхніх обов`язків.
Частиною першою статті 84 ЦПК України передбачено, що учасник справи, у разі неможливості самостійно надати докази, вправі подати клопотання про витребування доказів судом.
Способами забезпечення судом доказів є, зокрема, призначення експертизи.
Частинами 1, 2 ст. 102 ЦПК України передбачено, що висновок експерта - це докладний опис проведених експертом досліджень, зроблені у результаті них висновки та обґрунтовані відповіді на питання, поставлені експертові, складений у порядку, визначеному законодавством. Предметом висновку експерта може бути дослідження обставин, які входять до предмета доказування та встановлення яких потребує наявних у експерта спеціальних знань. Предметом висновку експерта не можуть бути питання права.
Відповідно до статті 1 Закону України "Про судову експертизу" судова експертиза - це дослідження експертом на основі спеціальних знань матеріальних об`єктів, явищ і процесів, які містять інформацію про обставини справи, що перебуває у провадженні, зокрема, суду.
Судова експертиза призначається лише у разі дійсної потреби у спеціальних знаннях для встановлення фактичних даних, що входять до предмета доказування, тобто у разі, коли висновок експерта не можуть замінити інші засоби доказування.
Згідно вимог ч.1 ст.103 ЦПК України суд призначає експертизу у справі, якщо для з`ясування обставин, що мають значення для справи, необхідні спеціальні знання у сфері іншій, ніж право, без яких встановити відповідні обставини неможливо, та сторонами (стороною) не надані відповідні висновки експертів із цих самих питань.
Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_1 звернувся в суд з позовом до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості.
Згідно ч. 1 ст.77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.
Відповідно до ч.2 ст.76 ЦПК України, ці дані встановлюються такими засобами: 1. Письмовими, речовими і електронними доказами; 2. Висновками експертів; 3. Показаннями свідків.
Стаття 71 Закону України "Про судову експертизу" регламентує, що підставою проведення судової експертизи є відповідне судове рішення або договір з експертом чи експертною установою - якщо експертиза проводиться на замовлення інших осіб.
Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом (ст.12 ЦПК України).
Суд, надаючи оцінку правовим відносинам між сторонами у справі, не вправі позбавляти дозволених законом та обраних сторонами засобів доказування, оскільки за такої ситуації це порушить їх права у цивільному процесі, свідчитиме про порушення принципу диспозитивності та об`єктивного судового розгляду.
Задовольняючи клопотання про призначення почеркознавчої експертизи, суд першої інстанції виходив з необхідності з`ясування обставин, усунення суперечностей у справі, з врахуванням висновків експертів, необхідністю застосування спеціальних знань.
Як вбачається із оскаржуваної ухвали, на вирішення експертизи суд поставив питання:
- Чи виконаний підпис та рукописний текст в оригіналі договору позики від 20.09.2016 року ОСОБА_2 чи іншою особою?
- Чи виконаний підпис та рукописний текст в оригіналі розписки від 20.09.2016 року ОСОБА_2 чи іншою особою?
Враховуючи те, що відповідач заперечує факт підписання ним наданих позивачем договору позики від 20.09.2016 року та розписки від 20.09.2016 року, суд правомірно призначив почеркознавчу експертизу, і тільки після отримання відповідного висновку експерта або відмови від проведення почеркознавчої експертизи вирішить питання про доведеність чи недоведенність вимог позову.
При наполяганні боржника на не підписанні кредитного договору чи іншого правочину суд повинен роз`яснити йому право на клопотання про призначення почеркознавчої експертизи (ВС/КЦС у справі № 1512/2-234/11 від 20 лютого 2019р.)
Колегія суддів вважає вірним висновок суду про задоволення заявленого клопотання про призначення експертизи, оскільки судом встановлені умови визначені у ст.103 ЦПК України.
Доводи апелянта є безпідставми та спростовуються вищенаведеним.
Слід також зазначити, що Європейський суд з прав людини вказав, що п. 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (Проніна проти України, № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року).
Суд апеляційної інстанції враховує положення практики Європейського Суду з прав людини про те, що право на обґрунтоване рішення не вимагає детальної відповіді судового рішення на всі доводи висловлені сторонами. Крім того, воно дозволяє вищим судам просто підтверджувати мотиви, надані нижчими судами, не повторюючи їх (справ «Гірвісаарі проти Фінляндії», п.32.)
Отже, апеляційний суд вважає, що судове рішення ґрунтується на повно та всебічно досліджених матеріалах справи, постановлено з дотриманням вимог матеріального та процесуального права і підстав для його скасування в межах доводів апеляційної скарги не вбачається.
На підставі ч. 1 ст.375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Разом з тим, колегія суддів вважає зауважити, що відповідно до ст. 110 ЦПК України висновок експерта не має для суду наперед встановленої сили і оцінюється судом разом з іншими доказами та правилами, встановленими ст.89 цього Кодексу.
Керуючись ст.ст. 367, 368, п.1 ч.1 ст. 374, 375,381, 382, 383, 384 ЦПК України, суд, - 

п о с т а н о в и в :
 Апеляційну скаргу представника ОСОБА_1  – адвоката Лазора Андрія Олеговича - залишити без задоволення.
 Ухвалу Жовківського районного суду Львівської області від 28 січня 2021 року залишити без змін. 
Постанова оскарженню у касаційному порядку не підлягає.
Повний текст постанови складено 26.04.2021 року.

Головуючий :                                                  О.М. Ванівський
Судді:                                                          Р.П.Цяцяк
                                                                Н.О. Шеремета