ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
03 червня 2021 р. 	Справа № 520/11779/19	
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:
Головуючого судді: Кононенко З.О.,
Суддів: Калиновського В.А. ,  Подобайло З.Г. ,
розглянувши в порядку письмового провадження у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Харківського окружного адміністративного суду від 05.04.2021 року, головуючий суддя І інстанції: Мельников Р.В., майдан Свободи, 6, м. Харків, 61022, повний текст складено 07.04.21  по справі № 520/11779/19 
за позовом ОСОБА_1 
до Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області, Індустріального відділу обслуговування громадян м. Харкова (сервісний центр) 
про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

15.02.2021 року до Харківського окружного адміністративного суду від ОСОБА_1 надійшла заява  про розгляд звіту про виконання судового рішення по справі, в якій заявник просив суд:
- розглянути звіт Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області про виконання рішення Харківського окружного адміністративного суду від 21.01.2020 року по справі №520/11779/19, який повинен був подати до суду відповідач;
- за наслідками розгляду звіту відповідача - вчинити відповідні заходи реагування з урахуванням вимог чинного законодавства.
В обґрунтування поданої заяви позивачем зазначено, що рішенням від 21.01.2020 року судом зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області нарахувати та виплатити ОСОБА_1 пенсію за період з вересня 2018, в частині присудження виплати пенсії в межах суми стягнення за один місяць - допустити до негайного виконання. Як вказано заявником, ухвалою суду від 23.11.2020 року зобов`язано відповідача протягом 60 днів з дня отримання цієї ухвали подати до Харківського окружного адміністративного суду звіт про виконання рішення Харківського окружного адміністративного суду від 21.01.2020 року по справі №520/11779/19, проте станом на 12.02.2021 року заявником не було отримано жодної копії звіту. Вказані обставини, на переконання заявника, свідчать на користь наявності підстав для звернення до суду із заявою про розгляд звіту відповідача у випадку його подання та вжиття за наслідками такого розгляду відповідних заходів реагування.
Ухвалою Харківського окружного адміністративного суду від 05.04.2021 року у задоволенні заяви ОСОБА_1 про розгляд звіту про виконання судового рішення по справі за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області, Індустріального відділу обслуговування громадян м. Харкова про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити певні дії відмовлено.
Затверджено звіт Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області про виконання рішення суду по справі №520/11779/19.
Позивач, не погодившись з ухвалою суду першої інстанції, подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати вказану ухвалу та направити справу до суду першої інстанції на новий розгляд.
В обґрунтування вимог апеляційної скарги позивач посилається на порушення судом першої інстанції при прийнятті рішення норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного, на його думку, вирішення спору судом першої інстанції.
Так в апеляційній скарзі скаржник зазначає, що на його думку активних дій відповідача на виконання рішення суду не достатньо, оскільки рішення суду повинно бути виконано у повному обсязі.
Позивач ввжає, що ухвала суду першої інстанції не поновлює та не захищає його права, отже є протиправною.
Відповідач, Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області, скориставшись своїм правом подав до Другого апеляційного адміністративного суду відзив на апеляційну скаргу позивача, в якому зазначає, що рішення суду першої інстанції виконано в добровільному порядку згідно вимог чинного пенсійного законодавства. Здійснено нарахування та виплата поточної пенсії ОСОБА_1 , а саме: в березні 2020 року апелянту одночасно з поточною виплатою пенсії нараховано та виплачено пенсію в межах одного місяця у сумі 5 778,48 грн., а саме за вересень 2018 року; в лютому 2021 року апеляенту одночасно з поточною виплатою пенсії нараховано та виплачено пенсію за період з 01.10.2019 по 31.01.2020 у сумі 26 770,44 грн.; нараховано доплату, яка виникла за період з 01.10.2018 року по 30.09.2019 року, яку буде виплачено відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 05.11.2014 року №637 «Про здійснення соціальних виплат внутрішньо перемішеним особам». Нарахована сума доплати містяться на особистому рахунку ОСОБА_1 в Пенсійному фонді України та буде виплачена за наявності бюджетного фінансування.
Відповідач наголошує, що невиконання судового рішення в частині виплати грошових коштів за відсутності відповідного фінансового забезпечення та фактичної відсутності таких коштів у боржника не може вважатися невиконанням судового рішення без поважних причин. 
На підставі положень п. 3 ч. 1 ст. 311 КАС України справа розглянута в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.
Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, перевіривши доводи апеляційної скарги, рішення суду першої інстанції, дослідивши матеріали справи, вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.
Судом першої інстанції встановлено та підтверджено у суді апеляційної інстанції, що рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 21.01.2019 року по справі № 520/11779/19 адміністративний позов ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області, Індустріального відділу обслуговування громадян м. Харкова (сервісний центр) про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити певні дії задоволено частково; зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області нарахувати та виплатити ОСОБА_1 пенсію за період з вересня 2018 року; допущено негайне виконання рішення суду в частині присудження виплати пенсії у межах суми стягнення за один місяць; у задоволенні решти позовних вимог відмовлено.
У зв`язку із набранням судовим рішенням законної сили Харківським окружним адміністративним судом 28 лютого 2020 року позивачу видано виконавчий лист по справі № 520/11779/19.
Матеріали справи свідчать, що 18.03.2020 року державним виконавцем Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Харківській області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) відкрито виконавче провадження № 61524974 з примусового виконання виконавчого листа Харківського окружного адміністративного суду, виданого 28.02.2020 по справі № 520/11779/19, яким зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області (код ЄДРПОУ 14099344, 61022, м. Харків, м-н Свободи, Держпром, під. 3, пов. 2) нарахувати та виплатити ОСОБА_1 пенсію за період з вересня 2018 року; допущено негайне виконання рішення суду в частині присудження виплати пенсії у межах суми стягнення за один місяць.
В подальшому, державним виконавцем Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Харківській області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) 23.06.2020 року винесено постанову про накладення штрафу у розмірі 5100,00 грн. за невиконання рішення суду та 22.07.2020 року винесено постанову про накладення штрафу у розмірі 10200,00 грн. за невиконання рішення суду.
При цьому, у зазначених постановах про накладення штрафу вказано, що 21.04.2020 року до відділу надійшла відповідь Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області за вих. №2623/02/12003 від 06.04.2020 року, відповідно до якої повідомлено, що ОСОБА_1 за рішенням суду №520/11779/20 від 21.01.2020 нарахована доплата за період з 01.09.2018 по 29.02.2020 та буде виплачена відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 05.11.2014 №637 (з урахуванням змін, внесених постановою Кабінету Міністрів України від 21.08.2019 №788) на умовах окремого порядку, визначеного КМУ, а також вказано, що в частині присудження виплати пенсії в межах суми стягнення за один місяць виконано та виплачено в березні 2020 року у розмірі 5772,48 грн. за вересень 2018 року.
Матеріали справи також містять постанову державного виконавця від 30.07.2020 року щодо  закінчення виконавчого провадження №61524974 на підставі п. 11 ч.1 ст. 39 Закону України "Про виконавче провадження" в якій вказано, що 30.07.2020 року до Головного управління Національної поліції у Харківській області підготовлено повідомлення про вчинення кримінального правопорушення.
Ухвалою Харківського окружного адміністративного суду від 23.11.2020 № 520/11779/19 встановлено судовий контроль за виконанням рішення суду. Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області подати звіт про виконання рішення суду протягом 60 днів з дня отримання ухвали.
Від Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області 29.01.2021 року до суду надійшов звіт про виконання рішення суду.
За результатами розгляду якого ухвалою суду першої інстанції від 05.04.2021 у задоволенні заяви ОСОБА_1 про розгляд звіту про виконання судового рішення по справі відмовлено та затверджено звіт Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області про виконання рішення суду по справі №520/11779/19.
Відмовляючи у задоволенні заяви ОСОБА_1 про розгляд звіту про виконання судового рішення по справі за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області, Індустріального відділу обслуговування громадян м. Харкова (сервісний центр) про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити певні дії, суд першої інстанції дійшов висновку що відповідачем, як суб`єктом владних повноважень було вчинено дії, направлені на виконання судового рішення у даній справі, що призвело до часткового його виконання з огляду на відсутність належних бюджетних призначень.
Колегія суддів не погоджується з висновками суду першої інстанції про відмову у задоволенні заяви позивача про розгляд звіту про виконання судового рішення з наступних підстав.
          Згідно з ч.2 ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
        Відповідно до ст.124 Конституції України, судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обов`язковими до виконання на всій території України. Суб`єктами, на яких поширюється обов`язковість судових рішень являються всі органи державної влади і органи місцевого самоврядування, підприємства, установи, організації, посадові чи службові особи та громадяни.
        Статтею 129-1 Конституції України визначено, що суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку.
        Приписами ст. 370 КАС України передбачено, що судове рішення, яке набрало законної сили, є обов`язковим для учасників справи, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, або за принципом взаємності, - за її межами. Невиконання судового рішення тягне за собою відповідальність, встановлену законом.
          Отже, рішення суду, яке набрало законної сили є обов`язковим для учасників справи.
          Так, Конституційний Суд України, розглядаючи справу N 1-7/2013 у Рішенні від 26.06.2013 року, звернув увагу, що вже неодноразово вказував на те, що виконання судового рішення є невід`ємною складовою права кожного на судовий захист і охоплює, зокрема, законодавчо визначений комплекс дій, спрямованих на захист і відновлення порушених прав, свобод, законних інтересів фізичних та юридичних осіб, суспільства, держави (пункт 2 мотивувальної частини Рішення від 13.12.2012 року N 18-рп/2012); невиконання судового рішення загрожує сутності права на справедливий розгляд судом (пункт 3 мотивувальної частини Рішення від 25.04.2012 року № 11-рп/2012).
          Згідно зст. 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини", суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини та основоположних свобод та практику Суду як джерело права.
          Європейський суд з прав людини в пункті 40 рішення у справі "Горнсбі проти Греції" вказав, що право на суд було б ілюзорним, якби національна правова система Договірної держави допускала невиконання остаточного та обов`язкового судового рішення на шкоду одній зі сторін.
          Якщо адміністративний (виконавчий) орган відмовляється виконувати, не виконує чи затягує виконання судового рішення, то передбачені статтею 6 гарантії, які забезпечуються стороні на етапі судового розгляду справи, фактично втрачають свій сенс (рішення у справі "Піалопулос та інші проти Греції", пункт 68).
          В рішенні у справі "Шмалько проти України" від 20.07.2004 року Європейський Суд з прав людини вказав, що право на виконання судового рішення є складовою права на судовий захист, передбаченогостаттею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, для цілей якої виконання рішення, ухваленого будь-яким судом, має розцінюватися як складова частина судового розгляду (п. 43).
          У справі «Сорінг проти Об`єднаного Королівства» від 07.07.1989 Європейський суд визначив, що на державі лежить прямий обов`язок дотримуватися громадянських прав осіб і забезпечувати належне та своєчасне виконання рішення суду, що набрало законної сили. Виконання будь-якого судового рішення є невід`ємною стадією процесу правосуддя, а отже, має відповідати вимогам ст. 6 Конвенції. Поза сумнівом, вирішення справи в суді без невиправданого і необґрунтованого зволікання є запорукою ефективного захисту особою своїх прав. Водночас судовий захист, як і діяльність суду, не може вважатися дієвим, якщо судові рішення не виконуються або виконуються неналежним чином і без контролю суду за їх виконанням, зазначено в Концепції Пункт 1 ст. 6 Конвенції гарантує кожному право на звернення до суду з позовом стосовно його прав та обов`язків цивільного характеру.
          Право на судовий захист є конституційною гарантією прав і свобод людини і громадянина, а обов`язкове виконання судових рішень - складовою права на справедливий судовий захист.
          Надаючи правову оцінку заяві ОСОБА_1 , поданій в порядку ст. 382 КАС України, колегія суддів зазначає наступне.
          Особливості судового контролю за виконанням судових рішень в адміністративних справах визначені положеннями ст. 382 КАС України, частиною 1 якої визначено, що суд, який ухвалив судове рішення в адміністративній справі, може зобов`язати суб`єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення.
          Згідно з ч. 2 ст. 382 КАС України за наслідками розгляду звіту суб`єкта владних повноважень про виконання рішення суду або в разі неподання такого звіту суддя своєю ухвалою може встановити новий строк подання звіту, накласти на керівника суб`єкта владних повноважень, відповідального за виконання рішення, штраф у сумі від двадцяти до сорока розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
          З аналізу норм статті 382 КАС України слідує, що зобов`язання суб`єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення є правом суду та вирішується на його розсуд.
          Таким чином, процесуальні дії, визначені ст. 382 КАС України, є диспозитивним правом суду, яке може використовуватися в залежності від наявності об`єктивних обставин, які підтверджені належними та допустимими доказами.
          Використання у приписах вказаної статті словосполучення "суд, який ухвалив» дає підстави для висновку, що для встановлення судового контролю після ухвалення судового рішення у справі повинен видаватись окремий процесуальний документ (ухвала) після ухвалення рішення у справі, якщо воно фактично не виконується, і саме судом, який виніс відповідне рішення.
          Вказана позиція узгоджується із правовою позицією Великої палати   Верховного Суду, викладеною в ухвалі від 20.06.2018 у справі №800/592/17, та правовою позицію Верховного Суду, викладеною в постанові від 18.04.2019 по справі № 286/766/17, які суд, з урахуванням вимог ч.5 ст.242 КАС України, враховує при вирішенні спірних правовідносин.
          Судовим розглядом встановлено, що з наявних в матеріалах справи доказів вбачається, що   ухвалою Дзержинського районного суду м. Харкова від 27.11.2020 року по справі № 638/16108/20 було частково задоволено скаргу заявника на бездіяльність Шевченківського ГУНП в Харківській області, зобов`язано уповноважених осіб Шевченківського ВП ГУНП в Харківській області внести відомості про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань за заявою ОСОБА_1 від 06.11.2020 року та розпочати досудове розслідування у відповідності до КПК України.
          Матеріали справи містять копію заяви ОСОБА_1 про вчинення кримінального порушення посадовими особами Головного управління ПФУ у Харківській області щодо невиконання судового рішення від 06.11.2020 року, з якої вбачається, що остання стосувалась виконання судового рішення по справі №520/11779/19.
          Отже, суд першої інстанції залишив заяву позивача про розгляд звіту про виконання судового рішення з підстав того, що у даному випадку оцінка правомірності дій Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області стосовно виконання судового рішення по справі №520/11779/19 має бути надана саме в рамках кримінального провадження, з огляду на обставини справи та обставини закінчення виконавчого провадження №61524974 на підставі п. 11 ч.1 ст. 39 Закону України "Про виконавче провадження", а тому задоволення такої заяви позивача є недоцільним.
          Як вбачається зі змісту оскаржуваної ухали від 05.04.2021 суд першої інстанції не з`ясував обставини фактичного виконання рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 21.01.2019 року по справі № 520/11779/19, а лише зазначив, що оцінка правомірності дій Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області стосовно виконання вказаного судового рішення має бути надана саме в рамках кримінального провадження.
          Колегія суддів зазначає, що нормативне регулювання питання застосування судового контролю за виконанням рішення суду не встановлює обмежень його застосування наявністю виконавчого провадження. Такий контроль залежить лише від фактичного виконання рішення суду, а обставина відкриття виконавчого провадження не має самостійного впливу на реалізацію права особи на виконання рішення суду.
          Враховуючи, що судом першої інстанції не з`ясовано обставин щодо фактичного виконання рішення суду, колегія суддів дійшла висновку про передчасність його відмови у задоволенні заяви ОСОБА_1 про розгляд звіту про виконання судового рішення, поданої в порядку ст.382 КАС України.
          В силу ч.1 ст.382 КАС України зобов`язати суб`єкта владних повноважень подати звіт про виконання судового рішення повноважний лише суд, який ухвалив це судове рішення.
          Отже, суд апеляційної інстанції позбавлений процесуальних повноважень розгядати звіт  Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області поданий на виконання ухвали Харківського окружного адміністративного суду від 23.11.2020 року.
          Відповідно до   ст.320 КАС України   неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи, недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими, порушення норм процесуального права, які призвели до неправильного вирішення питання, є підставами для скасування ухвали суду, яка перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції.
          Враховуючи викладене, ухвала Харківського окружного адміністративного суду від 05.04.2021 по справі № 520/11779/19 підлягає скасуванню з направленням до суду першої інстанції для продовження розгляду заяви ОСОБА_1 про розгляд звіту про виконання судового рішення, поданої в порядку ст. 382 КАС України.
Керуючись ст. ст. 311, 315, 321, 325 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - задовольнити.
Ухвалу  Харківського окружного адміністративного суду від 05.04.2021 по справі № 520/11779/19 - скасувати.
          Адміністративну справу № 520/11779/19 за позовом   ОСОБА_1 до  Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області, Індустріального відділу обслуговування громадян м. Харкова (сервісний центр) про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити певні дії напрвити до суду першої інстанції для продовження розгляду справи.
Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та не підлягає касаційному оскарженню.

Головуючий суддя 	(підпис)	З.О. Кононенко 	
Судді	(підпис)  (підпис) 	В.А. Калиновський    З.Г. Подобайло