ХЕРСОНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД 

Єдиний унікальний номер справи: 662/2128/20
Номер провадження 22ц /819/839/21

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 травня 2021 року Херсонський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого                Приходько Л. А. (суддя-доповідач)
суддів:                Бездрабко В. О.,
                       Майданіка В. В.,
учасники справи:
позивач – Акціонерне товариство Комерційний банк «Приватбанк», 
відповідач – ОСОБА_1 ,

розглянувши в порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи за наявними у справі матеріалами в приміщенні суду в м. Херсоні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Новотроїцького районного суду Херсонської області від 05 січня 2021 року у складі головуючого судді Решетова В. В.,

ВСТАНОВИВ:

У жовтні 2020 року Акціонерне товариство комерційний банк «Приватбанк» звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором.
Позовні вимоги мотивовані тим, що ОСОБА_1 з метою отримання банківських послуг підписав Заяву № б/н від 27 лютого 2009 року. Відповідач при підписанні анкети-заяви підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з «Умовами та правилами надання банківських послуг», «Тарифами» складає між ним та Банком Договір про надання банківських послуг, що підтверджується підписом у заяві.
У зв`язку з неналежним виконанням позичальником зобов`язань за кредитним договором станом на 22 вересня 2020 року виникла заборгованість в розмірі 22883.15грн., з яких: 18593.10грн. - заборгованість за простроченим тілом кредиту, 4290.05грн. - заборгованість по прострочених відсотках, яку Банк просив стягнути з ОСОБА_1 на його користь.
Заочним рішенням Новотроїцького районного суду Херсонської області від 05 січня 2021 року позовні вимоги задоволено повністю. Стягнено з ОСОБА_1 на користь АТ КБ «Приватбанк» заборгованість за кредитним договором №б/н від 27 лютого 2009 року у сумі 22883.15грн., та судові витрати у розмірі 2102.00грн.
Рішення суду мотивовано тим, що невиконання відповідачем умов кредитного договору щодо повернення кредитних коштів у встановлений кредитним договором термін, надає право позивачу вимагати від нього вчинення цих дій у судовому порядку.
Ухвалою Новотроїцького районного суду Херсонської області від 12 лютого 2021 року заява ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення Новотроїцького районного суду Херсонської області від 05 січня 2021року залишена без задоволення.
Не погоджуючись з рішенням суду ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу в якій, посилаючись на невідповідність висновків суду обставинам справи, просив рішення суду першої інстанції скасувати і ухвалити нове рішення, яким відмовити у задоволенні позову.
Апеляційна скарга мотивована тим, що він отримав від банку в 2009 році кредитні кошти у розмірі 250грн., які давно повернув. Інших грошових коштів він не отримував. Протягом 2009-2020 років Банк не пред`являв до нього претензій щодо погашення заборгованості. Крім того, укладаючи кредитний договір з банком, шляхом підписання анкети-заяви про приєднання до Умов та правил надання банківських послуг у Приватбанку, Умови та правила, згідно з якими банк може самостійно встановлювати та змінювати кредитний ліміт та умови кредитування клієнтів, витяг з Тарифів обслуговування кредитної картки, ним не підписувалися. А тому їх не можна вважати складовими частинами укладеного між ним та банком кредитного договору.
Ухвалою Херсонського апеляційного суду від 05 квітня 2021 року, відповідно до вимог частини 2 статті 369 ЦПК України, справу призначено до розгляду в порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи.
АТ КБ «Приватбанк» процесуальним правом, передбаченим положеннями статті 360 ЦПК України на подачу відзиву на апеляційну скаргу не скористався.
Заслухавши доповідача, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції, у визначених цивільно-процесуальним законом межах, колегія суддів вважає, що скарга підлягає частковому задоволенню з огляду на таке.
Статтею 263 ЦПК України встановлено, що судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим та має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеного цим Кодексом. 
Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.
Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.
Частиною 1 статті 367 ЦПК України визначено, що суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
З матеріалів справи вбачається, що 27 лютого 2009 року між ПАТ КБ «Приватбанк» та ОСОБА_1 укладено договір б/н про надання банківських послуг шляхом підписання відповідачем Анкети-заяви про надання банківських послуг, а саме про надання кредитної карти «Універсальна», з кредитним лімітом 250грн та базовою процентною ставкою по кредитному ліміту на момент підписання договору 2.5% в місяць з розрахунку 360 днів на рік (а.с.14). 
Своїм підписом у заяві відповідач підтвердив, що підписана ним заява разом з Пам`яткою клієнта, Умовами та Правилами надання банківських послуг, а також Тарифами становить договір про надання банківських послуг. 
В цей же день, 27 лютого 2009 року, ОСОБА_1 було підписано Довідку про умови кредитування з використанням кредитки «Універсальна, 55 днів пільгового періоду», в якій сторони визначили, зокрема: базову процентну ставку за користування кредитом у розмірі 2.5% на місяць, яка нараховується на залишок заборгованості виходячи з розрахунку 360 днів на рік; розмір та строк внесення щомісячних платежів; розмір комісії за зняття готівки; підстави та розмір нарахування пені; підстави та розмір нарахування штрафів тощо(а.с.15). 
Відповідно до довідки, доданої позивачем до позовної заяви, між АТ КБ «Приватбанк» та ОСОБА_1 був підписаний кредитний договір №б/н, за яким були надані кредитні картки: № НОМЕР_1 терміном дії 01/14; № НОМЕР_2 терміном дії 01/16; № НОМЕР_3 терміном дії 12/19; № НОМЕР_4 терміном дії 04/24. (а.с.13).
З довідки про зміну умов кредитування та обслуговування кредитної картки оформленої на ОСОБА_1 (договір б/н), доданої Банком до позовної заяви, вбачається, що старт карткового рахунку № НОМЕР_1 відбувся 04 січня 2009 року. Кредитний ліміт у розмірі 250.00грн, встановлений 27 січня 2009 року. 
В подальшому кредитний ліміт неодноразово змінювався: 09 березня 2011 року кредитний ліміт збільшено до 500.00грн., 19 квітня 2011 року - збільшено до 2900,00грн., 21 жовтня 2011 року – зменшено до 2290.00грн., 02 липня 2012 року – збільшено до 4600.00грн., 08 березня 2013 року – збільшено до 7000.00грн., 09 березня 2013 року - зменшено до 7000.00грн., 31 січня 2017 року збільшено до 8.200грн., 24 березня 2020 року – зменшено до 0.00грн. (а.с.12).
З виписки по рахунку за період з 27 січня 2009 року по 07 липня 2020 року, доданого позивачем до позовної заяви, вбачається, що ОСОБА_1 , починаючи з липня 2012 року користувався кредитними картками № НОМЕР_1 ; № НОМЕР_2 ; № НОМЕР_3 ; № НОМЕР_4 , використовуючи кредитні кошти, за рахунок встановленого кредитного ліміту: знімав готівку, оплачував покупки, а також вносив кошти на часткове погашення кредиту (а.с.38-42).
07 липня 2020 року ОСОБА_1 підписано Паспорт споживчого кредиту, в якому міститься інформація щодо кредитування за картками «Універсальна», «Універсальна GOLD», «Platinum», «MC World Black Edition», «Visa Signature», «MC World Elite», «Visa Infinite».
Вказаний Паспорт споживчого кредиту має застереження про те, що умови договору кредитування можуть відрізнятися від інформації, наведеної в цьому паспорті, та будуть залежати від проведеної кредитодавцем оцінки кредитоспроможності споживача з урахуванням, зокрема наданої ним інформації про майновий та сімейний стан, розмір доходів тощо. Інформація, що міститься у Паспорті зберігає чинність та є актуальною до 22 липня 2020 року.
З розрахунку заборгованості, наданої банком вбачається, що станом на 22 вересня 2020 року відповідач має заборгованість у загальному розмірі 22883.15грн., яка складається із: 18593.10грн. - заборгованість за простроченим тілом кредиту та 4290.05грн. - заборгованість по прострочених відсотках.
Задовольняю позовні вимоги в повному обсязі суд першої інстанції виходив з того, що невиконання відповідачем умов кредитного договору щодо повернення кредитних коштів у встановлений кредитним договором термін, надає право позивачу вимагати від нього вчинення цих дій у судовому порядку. Визначаючи розмір заборгованості, що підлягає стягненню, суд першої інстанції прийняв до уваги розрахунок заборгованості доданий банком до позовної заяви. 
Проте такого висновку суд першої інстанції дійшов не перевіривши відповідність розрахунку заборгованості наданого позивачем умовам кредитного договору, укладеного між сторонами.
Відповідно до частин першої, другої статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).
За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.
Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.
У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України).
Частиною другою статті 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.
Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України).
Згідно із частиною першою статті 633 ЦК України публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги.
За змістом статті 634 цього Кодексу договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.
У переважній більшості випадків застосування конструкції договору приєднання його умови розроблює підприємець (в даному випадку АТ КБ «ПриватБанк»).
Оскільки умови договорів приєднання розробляються банком, тому повинні бути зрозумілі усім споживачам і доведені до їх відома, у зв`язку із чим банк має підтвердити, що на час укладення відповідного договору діяли саме ці умови, а не інші. Тому з огляду на зміст статей 633, 634 ЦК України можна вважати, що другий контрагент (споживач послуг банку) лише приєднується до тих умов, з якими він ознайомлений.
За змістом статті 1056-1 ЦК України в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин розмір процентів та порядок їх сплати за договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів.
Відповідно до частини першої статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.
Згідно зі статтею 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.
Згідно із частиною першою статті 1050 ЦК України якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу.
Таким чином, в разі укладення договору кредитного договору проценти за користування позиченими коштами поділяються на встановлені законом (розмір та підстави стягнення яких визначаються актами законодавства) та договірні (розмір та підстави стягнення яких визначаються сторонами в самому договорі).
Згідно з пунктом 1 частини другою статті 11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, є договори та інші правочини.
Правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків (частина перша статті 202 ЦК України).
За змістом статті 204 ЦК України правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним.
Як вбачається з копії анкети-заяви відповідач, підписавши вказану анкету-заяву, погодився з тим, що ця заява разом із пам`яткою клієнта, Умовами та Правилами надання банківських послуг, а також Тарифами становить Договір про надання банківських послуг між ним та банком.
Вказаний договір у встановленому законом порядку недійсним не визнаний. Факт підписання ОСОБА_1 вказаної анкети – заяви, у встановленому законом порядку, не спростований.
Доказами, які підтверджують наявність заборгованості та її розмір є первинні документи, оформлені відповідно до статті 9 Закону України  «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність». Згідно з указаними положенням закону підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи. Первинні та зведені облікові документи можуть бути складені у паперовій або в електронній формі.
Відповідно до пунктів 60, 62 Положення про організацію бухгалтерського обліку, бухгалтерського контролю під час здійснення операційної діяльності в банках України, затвердженого Постановою Правління Національного банку України від 04 липня 2018 року № 75 особові рахунки є регістрами аналітичного обліку, що вміщують записи про операції, здійснені протягом операційного дня. Виписки з особових рахунків клієнтів є підтвердженням виконаних за день операцій і призначаються для видачі або відсилання клієнту.
Таким чином, надані Банком докази, а саме копії анкети-заяви про надання банківських послуг, довідки про умови кредитування з використанням кредитки «Універсальна, 55 днів пільгового періоду», підписаної позичальником, довідки АТ КБ «Приватбанк» щодо видачі кредитних карток ОСОБА_1 , довідки АТ КБ «Приватбанк» щодо зміни умов кредитування, виписка по картковому рахунку, у своїй сукупності підтверджують як факт укладення кредитного договору між сторонами, так і наявність заборгованості відповідача як за тілом кредиту, так і за процентами за користування кредитом. 
Вказані обставини спростовують доводи апеляційної скарги щодо невикористання з 2009 року позичальником кредитних коштів та відсутності заборгованості.
Разом з тим доводи апеляційної скарги про те, що додані Банком до позовної заяви Умови та правила надання банківських послуг не можна вважати складовою частиною укладеного між сторонами договору знайшли своє підтвердження під час розгляду справи.
Так, матеріали справи не містять підтверджень, що ОСОБА_1 був ознайомлений та погодився з Умовами та правилами надання банківських послуг в редакції доданої Банком до позовної заяви.
Роздруківка із сайту позивача належним доказом бути не може, оскільки цей доказ повністю залежить від волевиявлення і дій однієї сторони (банку), яка може вносити і вносить відповідні зміни в умови та правила споживчого кредитування, що підтверджено й у постанові Верховного Суду України від 11 березня 2015 року (провадження N 6-16цс15) і не спростовано позивачем при розгляді вказаної справи.
Колегія суддів вважає, що без наданих підтверджень про погодження між сторонами зміни істотних умов договору, зокрема збільшення процентної ставки за користування кредитом надані банком Витяг з Умов не можуть розцінюватися як стандартна (типова) форма, що встановлена до укладеного із відповідачем кредитного договору, оскільки достовірно не підтверджує вказаних обставин.
При цьому, згідно з частиною шостою статті 81 ЦПК України доказування не може не може ґрунтуватися на припущеннях.
Надані позивачем Умови та Правила надання банківських послуг, з огляду на їх мінливий характер, не можна вважати складовою кредитного договору якщо вони не підписані та не визнаються позичальником, а також, якщо ці умови прямо не передбачені в анкеті-заяві позичальника та довідці про умови кредитування, які безпосередньо ним підписані і лише цей факт може свідчити про прийняття позичальником запропонованих йому умов та приєднання як другої сторони до запропонованого договору.
Паспорт споживчого кредиту, копія якого додана позивачем до позовної заяви також не може бути підтвердженням погодження з позичальником зміни умов кредитування, зокрема збільшення процентної ставки, оскільки вказаний паспорт підписаний ОСОБА_1 лише 07 липня 2020 року, а розмір процентів зазначений у паспорті, як вбачається з розрахунку заборгованості, застосовується банком з квітня 2015 року. Крім того, Паспорт споживчого кредиту містить в собі інформацію щодо умов кредитування відносно всіх кредитних карток, які пропонуюсь Банком, а умови договору про споживчий кредит можуть відрізнятися від інформації, наданої у цьому Паспорті споживчого кредиту, та будуть залежати від проведеної кредитодавцем оцінки кредитоспроможності споживача з урахуванням, зокрема, наданої ним інформації про майновий та сімейний стан, розмір доходів тощо. Тобто за своєю суттю Паспорт споживчого кредиту є лише проектом договору про споживчий кредит, та не свідчить про укладення кредитного договору саме на умовах зазначених у ньому, чи погодження сторонами зміни істотних умов договору укладеного раніше.
Визначаючи розмір заборгованості за кредитним договором суд першої інстанції керувався доданим позивачем до позовної заяви розрахунком заборгованості.
При цьому суд першої інстанції не звернув уваги на те, що сторони, укладаючи договір обумовили у письмовому вигляді ціну договору, яка встановлена у формі сплати процентів за користування кредитними коштами, та становить 2.5% у місяць (30% річних), що підтверджується як копією анкети-заяви, підписаної сторонами, так і копією довідки про умови кредитування з використанням кредитки «Універсальна, 55 днів пільгового періоду», підписаної позичальником.
Проте, як вбачається з доданого до позовної заяви розрахунку заборгованість Банк нараховував проценти за користування кредитними коштами у більшому розмірі ніж передбачено умовами договору, а саме з 01 вересня 2014 року у розмірі 34.8% річних (2.9% у місяць), з 22 квітня 2015 року у розмірі 43.2% річних(3.6% у місяць), з 28 липня 2015 року у розмірі 2.9% у місяць (34.8% річних), з 28 листопада 2015 року у розмірі 3.6% у місяць (43.2% річних).
При цьому матеріали справи не містять будь-яких відомостей щодо зміни Тарифів банку, а також щодо узгодження змін умов кредитного договору, у тому числі щодо розміру ціни договору, яка встановлена у формі сплати процентів за користування кредитними коштами, з позичальником. 
За таких обставин підстави вважати, що сторони обумовили у письмовому вигляді зміну істотних умов договору, зокрема збільшення ціни договору, яка встановлена у формі сплати процентів за користування кредитними коштами відсутні.
Суд першої інстанції на вказані обставини уваги не звернув, не перевірив розрахунок заборгованості наданий Банком умовам кредитного договору, укладеного між сторонами та дійшов помилкового висновку про доведеність розміру заборгованості.
Визначаючи розмір заборгованість як за тілом кредиту так і за процентами за користування кредитом колегія суддів виходить з того, що як вбачається з розрахунку заборгованості та виписки про рахунку станом на 20 травня 2016 року заборгованість по даному кредиту, як по тілу кредиту, так і по процентам за користування кредитом, була відсутня.
Здійснюючи розрахунок заборгованості по відсоткам за користування кредитними коштами, за період з 21 травня 2016 року по 22 вересня 2020 року відповідно до обумовленого сторонами розміру процентної ставки, згідно умов кредитного договору №б/н від 27 лютого 2009 року, колегія суддів виходить з наступної формули: залишок поточної заборгованості за наданим кредитом (тілом кредиту)*30 (річна ставка)/100*кількість днів, за які нарахована заборгованість за відсотками/360 днів. 
При цьому колегією суддів враховуються як витрачені позичальником кредитні кошти, так і сума коштів, що вносилась позичальником на погашення заборгованості за кредитом.
У математичному вираженні розрахунок заборгованості по тілу кредиту та по процентам за користування кредитними коштами які підлягають стягненню з відповідача на користь АТ КБ «Приватбанк» на підставі кредитного договору б/н від 27 лютого 2009 року становить: 
4160,00+(4160,00*30%*19:360) - 400,00) = 3825,86; 
4680,36+((3825,86*30%*2:360) + (4253,11*30%*30:360) +(4680,36*30%*9:360))-500,00)+ (4328,15+((4328,15*30%*20:360) - 400,00 = 4000,28;
6568,54+ ((4000,28 *30%*2:360) + (4427,53*30%*12:360) + (6507,53*30%*13:360) + (6568,54*30%*3:360)) – 600 = 6106,98;
7079,22+(( 6106,98*30%*3:360)+(6534,23*30%*24:360) +(6651,97*30%*6:360)+(7079,22*30%*7:360)-500) = 6799,70;
6864,03+(( 6799,70*30%*20:360)+(6864,03*30%*2:360)) – 500 = 6488,79;
6982,69+(( 6488,79*30%*2:360) + (6916,04*30%*24:360) + (6982,69*30%*5:360)) – 400 = 6670,91;
7188,16+ ((6670,91*30%*1:360) + (7188,16*30%*31:360) ) – 400 = 7406,73;
7977,10+((7406,73*30%*1:360)+(7476,58*30%*25:360)+(7549,85*30%*5:360)+(7977,10*30%*7:360) -450 = 7767,01;
7843,41 + ((7767,01*30%*17:360) + (7843,41*30%*1:360)) – 450 = 7509,97;
8016,67+((7509,97*30%*3:360) + (7937,22*30%*25:360) + (8016,67*30%*2:360)) – 498 = 7716,15
8653,07 + (( 7716,15*30%*4:360) + (8143,40*30%*24:360) + (8225,82*30%*6:360) + (8653,07*30%*2:360) – 500 = 8378,75;
8464,17+(( 8378,75 *30%*23:360) + (8464,17 *30%*2:360)) – 500 = 8138,86;
9082,04+((8138,86 *30%*4:360)+(8566,11*30%*25:360) +(8654,79 *30%*5:360) + (9082,04*30%*5:360)) – 500 =8861,52;
9780,73 + (( 8861,52*30%*23:360) +(8953,48*30%*3:360) + (9780,73*30%*4:360)) – 500 =9504,21;
9599,65 + ((9504,21 *30%*21:360) +(9599,65*30%*2:360)) - 510,88 = 9271,08;
10224,47+(( 9271,08*30%*4:360)+(9698,33*30%*24:360) + (9797,22*30%*6:360) + (10224,47*30%*8:360)) - 630,20 = 9936,27;
10038,00+((9936,27*30%*17:360) +(10038,00*30%*2:360)) - 600 = 9595,49
10554,88+((9595,49*30%*4:360)+(10022,74*30%*24:360) + (10127,63*30%*6:360) + (10554,88*30%*2:360)) – 600 = 9595,49;
10790,77 + ((9595,49*30%*23:360) + (10363,52*30%*6:360) + (10790,77*30%*2:360)) - 599,46 = 10457,66;
10996,31+((10457,66*30%*19:360) +(10569,06*30%*6:360) + (10996,31*30%*2:360)) - 500,05) =
10735,13+(10735,13*30%*15:360) -119,33 = 10749,98;
10864,8 + (( 10749,98*30%*6:360) + (10864,80*30%*5:360)) - 600,43 = 10363,38;
11335,59 + (( 10363,38*30%*2:360) +(10790,63*30%*25:360) + (10908,34*30%*6:360) + (11335,59*30%*1:360)) - 533,50 = 11108,14;
11230,05 + (( 11108,14*30%*23:360) +(11230,05*30%*5:360)) - 653,93 = 10835,81;
11263,06 + (( 10835,81*30%*1:360) + (11263,06*30%*17:360) ) - 194,46 = 11237,18;
11798,12 + ((11237,18*30%*14:360) + (11664,43*30%*2:360) +(11789,12*30%*14:360)-515,48 = 11561,71;
11692,58 + ((11561,71*30%*8:360) + (11692,58*30%*6:360))-1455,00 = 10800,36;
11355,59 + ((10800,36*30%*26:360) + (10928,34*30%*5:360) + (11355,59*30%*5:360)) - 582,00 = 11100,43;
11100,43+( 11100,43*30%*11:360) - 257,99 =10944,19;
11503,11+ ((10944,19*30%*9:360)+(11075,86*30%*6:360) +(11503,11*30%*14:360)) - 776,00 = 10998,76;
11560,67 + (( 10998,76*30%*10:360)+(11133,42*30%*6:360) +(11560,67*30%*10:360)) - 582,00 = 11222,31;
11222,31 + ( 11222,31*30%*6:360) - 166,11 = 11112,31;
11677,47 + ((11112,31*30%*9:360)+(11250,22*30%*6:360) + (11677,47*30%*16:360)) - 270,76 = 11701,99;
11847,73 + ((11701,99*30%*9:360)+(11847,73*30%*1:360)) - 955,90 = 10989,46;
11416,71 + ((10989,46*30%*4:360)+(11416,71*30%*4:360)) - 500,00 = 10991,39;
11562,02 + ((10991,39*30%*21:360)+(11134,83*30%*6:360) +(11562,02*30%*1:360)) - 504,00 = 11819,66;
11819,66 + ( 11819,66*30%*14:360) - 292,94 = 11664,61;
12239,50 + (( 11664,61*30%*10:360)+(11812,25*30%*6:360) + (12239,50*30%*5:360)) - 504,40 = 11942,35;
12096,04 + (( 11942,35*30%*17:360)+(12096,04*30%*2:360)) - 119,13 = 12166,25;
12593,75 + ((12166,25*30%*4:360)+(12593,75*30%*11:360)) -196,71 = 12553,03;
13142,00 + (( 12553,03*30%*14:360)+(12714,75*30%*6:360) +(13142,00*30%*6:360)) - 736,22 = 12681,37;
12681,37 + ( 12681,37*30%*11:360) - 1184,23 = 11613,38 ;
12376,78 +((11613,38*30%*7:360)+(11773,32*30%*6:360)+(12200,52*30%*25:360) + (12376,78*30%*3:360) - 1976,52 = 11223,68;
11390,77 +((11223,68*30%*27:360)+(11390,77*30%*1:360)) - 899,00 = 10753,79;
10921,66 + ((10753,79*30%*30:360) + (10921,66*30%*31:360)) - 1000,07 = 10641,95;
10810,40 +((10641,95*30%*32:360) + (10810,40*30%*11:360)) - 3000,00 = 8193,27;
8527,28 + (( 8193,27*30%*18:360)+(8354,90*30%*31:360) + (8527,28*30%*26:360)) - 999,10 = 8051,65;
8217,50 + (( 8051,65*30%*7:360)+(8217,50*30%*167:360)) -1990,00 = 7418,06;
7418,06 + ( 7418,06*30%*15:360) - 1000,00 = 6510,78.
6510,78 * 30% * 77 : 360 = 417.77. 
Отже станом на 22 вересня 2020 року залишок заборгованості за тілом кредиту становить 6510,78грн., а заборгованість по процентам за користування кредитом - 417.77грн.
Зважаючи на те, що позичальником не виконані в повному обсязі зобов`язання по кредитному договору, заборгованість, що виникла станом на 22 вересня 2020 року у загальному розмірі 6928.55грн., з та складається із заборгованості по тілу кредиту - 6510,78грн. та заборгованості по процентам за користування кредитом - 417.77грн., нарахованих відповідно до умов договору укладеного між сторонами, позичальником не погашена, позовні вимоги Банка про стягнення заборгованості підлягають частковому задоволенню.
Оскільки задовольняючи у повному обсязі позовні вимоги АТ КБ «Приватбанк» суд не врахував наявність зазначених вище обставин, тому колегія суддів вважає за необхідне з підстав, визначених статтею 376 ЦПК України рішення Новотроїцького районного суду Херсонської області від 05 січня 2021 року скасувати і ухвалити нове рішення, яким стягнути з ОСОБА_1 на користь АТ КБ «Приватбанк» заборгованість за кредитним договором №б/н від 27 лютого 2009 року  станом на 22 вересня 2020 року у розмірі 6928.55грн., з яких 6510,78грн - заборгованість по тілу кредиту; 417.77грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом.
Відповідно до статті 382 ЦПК України у випадку скасування або зміни судового рішення постанова суду апеляційної інстанції складається, зокрема, з нового розподілу судових витрат, понесених у зв`язку з розглядом справи у суді першої інстанції; розподілу судових витрат, понесених у зв`язку з переглядом справи у суді апеляційної інстанції. 
Вирішуючи питання щодо наявності підстав для нового розподілу судових витрат, понесених у зв`язку з розглядом справи у суді першої інстанції, колегія суддів зазначає наступне.
Відповідно до частини 1 статті 4 Закону України «Про судовий збір» від 08.07.2011 р. № 3674-VI  (в редакцій, чинній на момент звернення позивача з даним позовом) судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.
Статтею 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2020 рік» встановлено з 1 січня 2020 року прожитковий мінімум на одну працездатну особу у розмірі 2102,00 грн.
Ставка судового збору за подання до суду позову майнового характеру, який подано юридичною особою, становить 1,5% ціни позову, але не менше 1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб і не більше 350 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
Як вбачається з матеріалів справи, на момент подання позовної заяви ціна позову складала 22883.15грн., задоволено позовні вимоги частково на суму - 6928.55грн., що складає 30.27% від ціни позову, а тому стягненню з відповідача на користь АТ КБ «Приватбанк» підлягає 636.27грн. (30.27 % * 2102,00).
При зверненні до апеляційного суду з апеляційною скаргою ОСОБА_1 мав сплатити, відповідно до вимог статті 4 Закону України «Про судовий збір» судовий збір у розмірі 3153,00 грн. (150% від 2102,00 грн.).
Ухвалою Херсонського апеляційного суду від 25 березня 2021 року ОСОБА_1 звільнено від сплати судового збору за подання апеляційної скарги з підстав визначених пунктом 1 частини 1 статті 8 Закону України «Про судовий збір».
Відповідно до частини 1 статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. 
Враховуючи, що постановою суду апеляційної інстанції частково задоволено апеляційну скаргу ОСОБА_1 на суму 15954.60грн (22883.15 - 6928.5), що становить 69.73% від ціни позову, а тому, відповідно до вимог статті 141 ЦПК України 69.73% суми судового збору, який мав бути сплачений при поданні апеляційної скарги підлягає стягненню з позивача в дохід держави, що становить 2198.59грн.(69.73% * 3153.00). 
Керуючись статтями 367, 374, 376, 382 ЦПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.
Рішення Новотроїцького районного суду Херсонської області від 05 січня 2021 року скасувати, ухвалити нове рішення.
Стягнути ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІНН НОМЕР_5 , мешканця АДРЕСА_1 на користь Акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» заборгованість за кредитним договором №б/н від 27 лютого 2009 року станом на 22 вересня 2020 року у розмірі 6928.55грн., з яких 6510,78грн - заборгованість по тілу кредиту; 417.77грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом.
У задоволені решти позовних вимог відмовити.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» судові витрати у розмірі 636.27грн.
Стягнути з Акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» на користь держави судовий збір у розмірі 2198.59грн.
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного суду протягом тридцяти днів з часу складання повного тексту постанови лише у випадках, встановлених пунктом 2 частини 3 статті 389 ЦПК України.

Головуючий                                                                Л. А. Приходько 

Судді:                                                                        В. О. Бездрабко

                                                                               В. В. Майданік