ПОСТАНОВА
Іменем України

22 червня 2021 року 
м. Київ
справа №420/6605/18
адміністративне провадження №К/9901/24651/19
Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду: 
судді-доповідача - Стеценка С.Г.,
суддів: Рибачука А.І.,  Тацій Л.В., 
розглянувши в письмовому провадженні в касаційному порядку адміністративну справу № 420/6605/18
за позовом        Товариства з обмеженою відповідальністю «Укркава»
до    Головного управління Держпраці в Одеській області 
про     скасування постанови про накладення штрафу
за касаційною скаргою    Головного управління Держпраці в Одеській області на рішення Одеського окружного адміністративного суду від 09 квітня 2019 року (головуючий суддя Юхтенко Л. Р.) та постанову П`ятого апеляційного адміністративного суду від 23 липня 2019 року (колегія у складі: головуючого судді Ступакової І. Г., суддів: Бітова А. І., Лук`янчук О. В.)
В С Т А Н О В И В:
ІСТОРІЯ СПРАВИ
Короткий зміст позовних вимог
1.    У грудні 2018 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Укркава» (далі - ТОВ «Укркава») звернулося  до Одеського окружного адміністративного суду з позовом до Головного управління Держпраці в Одеській області, в якому просило визнати протиправною та скасувати постанову про накладення штрафу від 13 грудня 2018 року № ОД1153/844/АВ/П/ТД-ФС.
2.    В обґрунтування заявлених позовних вимог позивач послався та не, що оскаржувана постанова є протиправною та необґрунтованою, оскільки на підприємстві ТОВ «Укркава» було менше ніж 30% працівників, які працювали на умовах цивільно-правових договорів. При укладанні цивільно-правових договорів між ТОВ «Укркава» та фізичними особами про надання послуг, сторони керувались чинним законодавством України, ТОВ «Укркава» не видавало наказів про прийняття на роботу фізичних осіб, з якими було укладено цивільно-правові договори, не заповнювало та не вело їх трудові книжки, з боку жодної з сторін не було скарг до відповідних держаних органів за захистом прав та інтересів стосовно укладених договорів.
Крім того, на думку позивача, укладені цивільно-правові договори не містять ознак трудових договорів, зокрема обов`язку виконавців бути присутніми на підприємстві у визначені робочі години; обов`язку дотримуватись правил внутрішнього трудового розпорядку, регламентації процесу праці, часу, тривалості робочого часу.
Поряд з цим, умови договорів стосовно того, що фізичні особи здійснюють реєстрацію в журналі обліку відпрацьованих людино-годин про додержання усіх норм та правил, що діють на підприємстві, не встановлюють трудові відносини між сторонами договорів. У свою чергу, оформлення результатів виконаних робіт та прийняття робіт з боку підприємства підтверджено належним чином оформленими актами виконаних робіт/наданих послуг.
Отже, послуги за цивільно-правовим договорами, укладеними ТОВ «Укркава» з фізичними особами є юридично самостійними, будь-яких доказів про наявність відповідних соціальних гарантій, пільг, компенсацій, пов`язаних із наявністю трудових відносин, контролюючим органом не наведено, а тому оскаржувана постанова підлягає скасуванню.
Короткий зміст рішень судів першої та апеляційної інстанцій
3.  Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 09 квітня 2019 року, залишеним без змін постановою П`ятого апеляційного адміністративного суду від 23   липня 2019 року позов задоволено повністю.
4. Задовольняючи позовні вимоги, суди першої та апеляційної інстанцій виходили з того, що укладені між ТОВ «Укркава» та фізичними особами договори про надання послуг носять ознаки саме цивільно-правових договорів, за якими працівник сам організовує роботу і виконує її на власний ризик та розсуд, не підпадає під дію правил внутрішнього трудового розпорядку, що діють на підприємстві. Ці договори є строковими. За висновками суду першої інстанції, надані позивачем до перевірки та до суду договори, не носять характеру трудових договорів та на них не розповсюджується дія норм чинного в Україні трудового законодавства.
Судами також зазначено, що ТОВ «Укркава» здійснювало сплату єдиного внеску та військового збору, які проводились із винагороди виконавців за договорами про надання послуг, що додатково підтверджує відсутність факту приховування позивачем цих правовідносин.
Короткий зміст вимог касаційної скарги
5.    28 серпня 2019 року на адресу Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду надійшла касаційна скарга Головного управління Держпраці в Одеській області на рішення Одеського окружного адміністративного суду від 09   квітня 2019 року та постанову П`ятого апеляційного адміністративного суду від 23   липня 2019 року, в якій скаржник просить скасувати вказані судові рішення та прийняти нову постанову, якою у задоволенні позову відмовити повністю.
6. Обґрунтовуючи касаційну скаргу, скаржник зазначає про те, що судами першої та апеляційної інстанцій неправильно застосовані норми матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи по суті. Так, судами не враховано, що надані позивачем договори не мають мету певного матеріального результату, а згідно цих договорів предметом є процес трудової діяльності та організація праці. Крім того, під час проведення інспекційного відвідування ТОВ «Укркава» були надані журнали реєстрації інструктажів з питань охорони праці на робочому місці 09 червня 2009 року та від 09 вересня 2018 року, у    яких містяться підписи осіб, з якими було укладено договори про надання послуг. Зазначені інструктажі носять характер повторних, у зв`язку з чим їх неможливо сприймати як первинні інструктажі. Вказане, дає підстави для висновку, що відповідні відносини носили характер трудових, так як робота виконувалася у відповідності до завдань та за повним контролем роботодавця, а не самостійно організовувалася на власний страх і ризик, що притаманно цивільним правовідносинам.
Також, судом апеляційної інстанції порушено норми процесуального права, оскільки судом без належної аргументації було відмовлено у долученні до матеріалів справи надані відповідачем завірені належним чином копії документів, а саме дозволів №   621.14.51 та 180.15.51 від 08 червня 2015 року та 12 листопада 2014 року, відповідно. Вказані документи доводять неправомірність дій ТОВ «Укркава» та повинні були бути долучені до матеріалів справи, вивчені судом разом з їх подальшою аргументацією у рішенні.
ПРОЦЕСУАЛЬНІ ДІЇ У СПРАВІ ТА КЛОПОТАННЯ УЧАСНИКІВ СПРАВИ
7.    Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 28   серпня 2019 року визначено колегію суддів для розгляду цієї справи у складі головуючого судді Стеценка С. Г., суддів Рибачука А. І., Тацій Л. В.
8. Ухвалою Верховного суду від 09 вересня 2019 року відкрито касаційне провадження за касаційною скаргою Головного управління Держпраці в Одеській області на рішення Одеського окружного адміністративного суду від 09 квітня 2019   року та постанову П`ятого апеляційного адміністративного суду від 23 липня 2019 року.
9.  Ухвалою Верховного Суду від 22 червня 2021 року закінчено підготовку справи до касаційного розгляду і, враховуючи приписи п. 3 ч. 1 ст. 345 КАС України постановлено здійснювати такий в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.
СТИСЛИЙ ВИКЛАД ОБСТАВИН СПРАВИ, ВСТАНОВЛЕНИХ СУДАМИ ПЕРШОЇ ТА АПЕЛЯЦІЙНОЇ ІНСТАНЦІЙ
10. Як убачається з матеріалів справи та встановлено судами попередніх інстанцій, на підставі службового посвідчення № 844, відповідно до ст. 259 Кодексу законів про працю України (далі - КЗпП України), частини 3 статті 34 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні», пунктів 19, 31 Порядку здійснення державного контролю за додержанням законодавства про працю, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 26 квітня 2017 року № 295, у період з 12 листопада 2018 року по 21 листопада 2018 року інспектором праці ОСОБА_1 , у присутності начальника відділу кадрів ОСОБА_2 , проведено інспекційне відвідування ТОВ «Укркава», яке зареєстровано за адресою: АДРЕСА_1 , на предмет додержання вимог законодавства про працю.
11. За результатами проведеного інспекційного відвідування складено акт від 21   листопада 2018 року № ОД1153/844/АВ, яким зафіксовано порушення позивачем ст. 21, ч. 3 ст. 24 КЗпП України.
12. У вказаному акті зазначено, що стосовно 30 громадян адміністрація ТОВ «Укркава» допустила маскування (підміну) трудових відносин цивільно-правовими договорами про надання послуг, а саме: відносно ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , ОСОБА_18 , ОСОБА_19 , ОСОБА_20 , ОСОБА_21 , ОСОБА_22 , ОСОБА_23 , ОСОБА_24 , ОСОБА_25 , ОСОБА_26 , ОСОБА_27 , ОСОБА_28 , ОСОБА_29 , ОСОБА_30 , ОСОБА_31 , ОСОБА_32 . Усі договори про надання послуг, укладені з вказаними фізичними особами, не мають певного матеріального результату, а приховують процес трудової діяльності та організації праці.
13. За наслідками перевірки винесено припис про усунення виявлених порушень від 29 листопада 2018 року № ОД1153/844/АВ/П, яким директора ТОВ «Укркава» зобов`язано усунути виявлені під час інспекційного відвідування порушення.
14. На підставі акту інспекційного відвідування від 21 листопада2018 року №   ОД1153/844/АВ Головним управлінням Держпраці в Одеській області прийнято постанову про накладення штрафу уповноваженими посадовими особами від 13   грудня 2018 року № ОД1153/844/АВ/П/ТД-ФС, якою на товариство накладено штраф в сумі 3 350 700 грн за порушення ст. 21, ч. 3 ст. 24 КЗпП України.
15. Вважаючи таку постанову про накладення штрафу протиправною та необгрунтованою, ТОВ «Укркава» звернулось до суду із цим позовом.
ПОЗИЦІЯ ВЕРХОВНОГО СУДУ
16. Надаючи правову оцінку встановленим обставинам справи та доводам касаційної скарги, а також виходячи з меж касаційного перегляду справи, визначених ст. 341 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України), колегія суддів зазначає наступне.
17. Відповідно до частини другої            статті 19 Конституції України         органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені            Конституцією         та законами України.
18. Згідно з положеннями ч. 2            ст. 2 КАС України         у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.
19. Отже, суди, перевіряючи рішення, дії чи бездіяльність суб`єктів владних повноважень, у першу чергу повинні з`ясувати, чи прийняті (вчинені) вони на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України.
20.            Статтею 43 Конституції України передбачено, що кожен має право на працю, що включає можливість заробляти собі на життя працею, яку він вільно обирає або на яку він вільно погоджується. Держава створює умови для повного здійснення громадянами права на працю. Кожен має право на належні, безпечні і здорові умови праці, на заробітну плату, не нижчу від визначеної законом.
21. Правові та організаційні засади, основні принципи і порядок здійснення державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності, повноваження органів державного нагляду (контролю), їх посадових осіб і права, обов`язки та відповідальність суб`єктів господарювання під час здійснення державного нагляду (контролю) визначаються    Законом України від 05 квітня 2007 року    № 877-V «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності» (далі - Закон № 877-V), дія якого поширюється на відносини, пов`язані зі здійсненням державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності.
22. Згідно з частиною четвертою статті 2 Закону № 877-V    заходи контролю здійснюються органами державного нагляду та контролю за додержанням законодавства про працю та зайнятість населення у встановленому цим                         Законом                         порядку з урахуванням особливостей, визначених законами у відповідних сферах та міжнародними договорами.
23. Зазначені у частині четвертій цієї статті органи, що здійснюють державний нагляд (контроль) у встановленому    Законом № 877-V порядку з урахуванням особливостей, визначених законами у відповідних сферах та міжнародними договорами, зобов`язані забезпечити дотримання вимог статті 1, статті 3, частин першої, четвертої, шостої - восьмої, абзацу другого частини десятої, частин тринадцятої та чотирнадцятої статті 4, частин першої - четвертої статті 5, частини третьої статті 6, частин першої - четвертої та шостої статті 7, статей    9, 10, 19, 20, 21, частини третьої статті 22 цього Закону.
24. Зокрема, згідно частини п`ятої    статті 2 Закону № 877-V    органи Держпраці при проведення заходів державного нагляду (контролю), додержуються принципів державного нагляду (контролю); місця здійснення державного нагляду (контролю); вимог щодо врегулювання окремих питань виключно законами; обмеження у проведеннях заходів нагляду контролю в разі наявності конфлікту інтересів; трактування норм на корить суб`єкта господарювання у разі їх неоднозначного трактування; заборона на вилучення оригіналів документів та техніки; обов`язку збереження комерційної та конфіденційної таємниці; умов проведення планових заходів, розробки методики для визначення критерії ризику; право суб`єкта господарювання на ознайомлення з підставами заходу та отримання посвідчення (направлення) на проведення заходу; вимог до складення наказу, посвідчення (направлення) на проведення заходу та акту за результатами заходу; відповідальність посадових осіб органу державного нагляду (контролю); права суб`єктів господарювання; право на консультативні підтримку суб`єктів господарювання; громадський захист; оскарження рішень органів державного нагляду (контролю); та умови віднесення суб`єктів господарювання до незначного ступеня ризиків у разі не Згідно із            статтею 1 Цивільного кодексу України         (далі -            ЦК України) цивільним законодавством регулюються особисті немайнові та майнові відносини (цивільні відносини), засновані на юридичній рівності, вільному волевиявленні, майновій самостійності їх учасників. До майнових відносин, заснованих на адміністративному або іншому владному підпорядкуванні однієї сторони другій стороні, а також до податкових, бюджетних відносин цивільне законодавство не застосовується, якщо інше не встановлено законом.
25. Відповідно до статті 2 ЦК України учасниками цивільних відносин є фізичні особи та юридичні особи (далі - особи), держава Україна, Автономна Республіка Крим, територіальні громади, іноземні держави та інші суб`єкти публічного права.
26. Постановою Кабінету Міністрів України від 11 лютого 2015 року №    96        затверджено Положення про Державну службу України з питань праці (далі - Положення № 96).
27.         Згідно із пунктом 1 Положення № 96 Державна служба України з питань праці (Держпраці) є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Міністра соціальної політики, і який реалізує державну політику у сферах промислової безпеки, охорони праці, гігієни праці, поводження з вибуховими матеріалами промислового призначення, здійснення державного гірничого нагляду, а також з питань нагляду та контролю за додержанням законодавства про працю, зайнятість населення, загальнообов`язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності, у зв`язку з тимчасовою втратою працездатності, на випадок безробіття в частині призначення, нарахування та виплати допомоги, компенсацій, надання соціальних послуг та інших видів матеріального забезпечення з метою дотримання прав і гарантій застрахованих осіб.
28.    За приписами підп. 6, 9 п. 4 Положення № 96 Держпраці відповідно до покладених на неї завдань, у тому числі, здійснює державний контроль за дотриманням законодавства про працю юридичними особами, зайнятість населення в частині дотримання прав громадян під час прийому на роботу та працівників під час звільнення з роботи; використання праці іноземців та осіб без громадянства; наймання працівників для подальшого виконання ними роботи в Україні в іншого роботодавця; дотримання прав і гарантій стосовно працевлаштування громадян, які мають додаткові гарантії у сприянні працевлаштуванню; провадження діяльності з надання послуг з посередництва та працевлаштування.
29. Аналіз наведених норм права свідчить про те, що ГУ Держпраці наділено контролюючими функціями за дотриманням роботодавцями законодавства про працю.
30. Так, відповідно до частини першої та другої статті 259 КЗпП України        державний нагляд та контроль за додержанням законодавства про працю юридичними особами незалежно від форми власності, виду діяльності, господарювання, фізичними особами - підприємцями, які використовують найману працю, здійснює центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику з питань нагляду та контролю за додержанням законодавства про працю, у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.
31.    Постановою Кабінету Міністрів України від 26 квітня 2017 року № 295         затверджено Порядок здійснення державного контролю за додержанням законодавства про працю (далі - Порядок № 295)
32. Згідно з пунктом 2 Порядку №295 державний контроль за додержанням законодавства про працю здійснюється у формі проведення інспекційних відвідувань та невиїзних інспектувань інспекторами праці: Держпраці та її територіальних органів; виконавчих органів міських рад міст обласного значення та сільських, селищних, міських рад об`єднаних територіальних громад (з питань своєчасної та у повному обсязі оплати праці, додержання мінімальних гарантій в оплаті праці, оформлення трудових відносин) (далі - виконавчі органи рад).
33. Відповідно до пункту 19 Порядку № 295 за результатами інспекційного відвідування або невиїзного інспектування складаються акт і у разі виявлення порушень законодавства про працю - припис про їх усунення.
34. Згідно з пунктом 20 Порядку № 295 акт складається в останній день інспекційного відвідування або невиїзного інспектування у двох примірниках, які підписуються інспектором праці, що його проводив, та керівником об`єкта відвідування або його уповноваженим представником. Один примірник акта залишається в об`єкта відвідування.
35.         Пунктами 27, 28, 29 Порядку № 295 передбачено, що у разі наявності порушень вимог законодавства про працю, зафіксованих актом інспекційного відвідування або актом невиїзного інспектування, після розгляду зауважень об`єкта відвідування (у разі їх надходження) інспектор праці проводить аналіз матеріалів інспекційного відвідування або невиїзного інспектування, за результатами якого вносить припис та/або вживає заходів до притягнення винної у допущенні порушень посадової особи до встановленої         законом         відповідальності.
У разі виконання припису в установлений у ньому строк заходи до притягнення об`єкта відвідування та його посадових осіб до відповідальності не вживаються.
Заходи до притягнення об`єкта відвідування та його посадових осіб до відповідальності за використання праці неоформлених працівників, несвоєчасну та не у повному обсязі виплату заробітної плати, недодержання мінімальних гарантій в оплаті праці вживаються одночасно із внесенням припису незалежно від факту усунення виявлених порушень у ході інспекційного відвідування або невиїзного інспектування.
36. Відповідальність за порушення законодавства про працю регламентовано            статтею 256 КЗпП України, частиною першою якої передбачено, що посадові особи органів державної влади та органів місцевого самоврядування, підприємств, установ та організацій, винні у порушенні законодавства про працю, несуть відповідальність згідно з чинним законодавством.
37.         Юридичні та фізичні особи - підприємці, які використовують найману працю, несуть відповідальність у вигляді штрафу в разі фактичного допуску працівника до роботи без оформлення трудового договору (контракту), оформлення працівника на неповний робочий час у разі фактичного виконання роботи повний робочий час, установлений на підприємстві, та виплати заробітної плати (винагороди) без нарахування та сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування та податків - у тридцятикратному розмірі мінімальної заробітної плати, встановленої         законом         на момент виявлення порушення, за кожного працівника, щодо якого скоєно порушення (пункт 2 частини другої            статті 256 КЗпП України).
38.        Згідно із частиною четвертою            статті 256 КЗпП України         штрафи, зазначені у частині другій цієї статті, накладаються центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику з питань нагляду та контролю за додержанням законодавства про працю, у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.
39.    Судами попередніх інстанцій встановлено, що                        оспорювану                        постанову про накладення на позивача штрафу прийнято відповідачем за порушення вимог частини третьої            статті 24 КЗпП України, а саме за допуск до роботи без укладення трудового договору, оформленого наказом чи розпорядженням власника або уповноваженого ним органу та повідомлення центрального органу виконавчої влади з питань забезпечення формування та реалізації державної політики з адміністрування єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування про прийняття працівника на роботу в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України 30-ти працівників.
40.    Так, відповідно до пункту 2 частини п`ятої статті 50 Закону України від 05 липня 2012 року № 5067-VI «Про зайнятість населення» роботодавцям забороняється застосовувати працю громадян без належного оформлення трудових відносин, вчиняти дії, спрямовані на приховування трудових відносин.
41.    Згідно з частиною першою            статті 3 КЗпП України         законодавство про працю регулює трудові відносини працівників усіх підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, виду діяльності і галузевої належності, а також осіб, які працюють за трудовим договором з фізичними особами.
42.    Відповідно до            статті 21 КЗпП України         трудовим договором є угода між працівником і власником підприємства, установи, організації або уповноваженим ним органом чи фізичною особою, за якою працівник зобов`язується виконувати роботу, визначену цією угодою, з підляганням внутрішньому трудовому розпорядкові, а власник підприємства, установи, організації або уповноважений ним орган чи фізична особа зобов`язується виплачувати працівникові заробітну плату і забезпечувати умови праці, необхідні для виконання роботи, передбачені законодавством про працю, колективним договором і угодою сторін.
43.    Відповідно до            статті 1 Закону України від 14 жовтня 1992 року № 2694-XII «Про охорону праці»         (далі - Закон № 2694-XII) працівник - це особа, яка працює на підприємстві, в організації, установі та виконує обов`язки або функції згідно з трудовим договором (контрактом).
44. Статтею 24 КЗпП України визначено, що трудовий договір укладається, як правило, в письмовій формі. Додержання такої форми є обов`язковим: при організованому наборі працівників; при укладенні трудового договору про роботу в районах з особливими природними географічними і геологічними умовами та умовами підвищеного ризику для здоров`я; при укладенні контракту; у випадках, коли працівник наполягає на укладенні трудового договору у письмовій формі; при укладенні трудового договору з неповнолітнім (стаття 187 цього Кодексу); при укладенні трудового договору з фізичною особою; в інших випадках, передбачених законодавством України.
45.   Працівник не може бути допущений до роботи без укладення трудового договору, оформленого наказом чи розпорядженням власника або уповноваженого ним органу, та повідомлення центрального органу виконавчої влади з питань забезпечення формування та реалізації державної політики з адміністрування єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування про прийняття працівника на роботу в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України (частина третя            статті 24 КЗпП України).
46. Цивільно-правовий договір - це угода між сторонами: громадянином і організацією (підприємством, тощо) на виконання першим певної роботи (а саме: договір підряду, договір про надання послуг тощо), предметом якого є надання певного результату праці.
47. Згідно із статтею 628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Сторони мають право укласти договір, в якому містяться елементи різних договорів (змішаний договір). До відносин сторін у змішаному договорі застосовуються у відповідних частинах положення актів цивільного законодавства про договори, елементи яких містяться у змішаному договорі, якщо інше не встановлено договором або не випливає із суті змішаного договору.
48. Відповідно частин першої та другої статті 928 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.
Сторони мають право укласти договір, в якому містяться елементи різних договорів (змішаний договір).
До відносин сторін у змішаному договорі застосовуються у відповідних частинах положення актів цивільного законодавства про договори, елементи яких містяться у змішаному договорі, якщо інше не встановлено договором або не випливає із суті змішаного договору.
49. Відповідно до ч. 1    ст. 901 ЦК України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.
50. За правилами положень            статей 902-903 ЦК України         виконавець повинен надати послугу особисто. У випадках, встановлених договором, виконавець має право покласти виконання договору про надання послуг на іншу особу, залишаючись відповідальним в повному обсязі перед замовником за порушення договору. Якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов`язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором.
51. Колегія суддів зазначає, що з аналізу чинного законодавства видно, що трудовий договір - це угода щодо здійснення і забезпечення трудової функції. За трудовим договором працівник зобов`язаний виконувати роботу з визначеної однієї або кількох професій, спеціальностей, посади відповідної кваліфікації, виконувати визначену трудову функцію в діяльності підприємства. Після закінчення виконання визначеного завдання трудова діяльність не припиняється. Предметом трудового договору є власне праця працівника в процесі виробництва.
Характерними ознаками трудових відносин є:
систематична виплата заробітної плати за процес праці (а не її результат);
підпорядкування правилам внутрішнього трудового розпорядку;
виконання роботи за професією (посадою), визначеною Національним класифікатором України ДК 003:2010 «Класифікатор професій», затвердженим наказом Держспоживстандарту від 28.07.2010 №327;
обов`язок роботодавця надати робоче місце;
дотримання правил охорони праці на підприємстві, в установі, організації тощо.
52.    Отже, основною ознакою, що відрізняє цивільно-правові відносини від трудових, є те, що трудовим законодавством регулюється процес організації трудової діяльності. За цивільно-правовим договором процес організації трудової діяльності залишається за його межами, метою договору є отримання певного матеріального результату.
53. Так, виконавець, який працює за цивільно-правовим договором, на відміну від працівника, який виконує роботу відповідно до трудового договору, не підпорядковується правилам внутрішнього трудового розпорядку, він сам організовує свою роботу і виконує її на власний ризик.
54. З аналізу наведених норм Верховний Суд зазначає, що основними ознаками трудового договору, є: праця юридично несамостійна, протікає в рамках певного підприємства, установи, організації (юридичної особи) або в окремого громадянина (фізичної особи); шляхом виконання в роботі вказівок і розпоряджень власника або уповноваженого ним органу; праця має гарантовану оплату; виконання роботи певного виду (трудової функції); трудовий договір, як правило, укладається на невизначений час; здійснення трудової діяльності відбувається, як правило, в складі трудового колективу; виконання протягом встановленого робочого часу певних норм праці; встановлення спеціальних умов матеріальної відповідальності; застосування заходів дисциплінарної відповідальності; забезпечення роботодавцем соціальних гарантій.
55. Відповідальність працівника за трудовим договором регулюється лише імперативними нормами (КЗпП України         та інших актів трудового законодавства), що не можуть змінюватися сторонами у договорі, а відповідальність виконавця послуг у цивільно-правових відносинах визначається в договорі, а те, що ним не врегулюване - чинним законодавством України.
56.    Зі співставлення трудового договору з цивільно-правовим договором, відмінним є те, що трудовим договором регулюється процес організації трудової діяльності. За цивільно-правовим договором процес організації діяльності залишається поза його межами, метою договору є отримання певного результату. Виконавець за цивільно-правовим договором, на відміну від працівника, який виконує роботу відповідно до трудового договору, не підпорядковується правилам внутрішнього трудового розпорядку, хоча і може бути з ними ознайомлений, він сам організовує свою роботу і виконує її на власний ризик, не зараховується до штату установи (організації), не вноситься запис до трудової книжки та не видається розпорядчий документ про прийом його на роботу на певну посаду.
57. Такі висновки узгоджуються із правовою позицією, викладеною, зокрема у постановах Верховного Суду від 06 березня 2019 року у справі № 802/2066/16-а, від 13 червня 2019 року у справі № 815/954/18 та від 02 лютого 2021 року у справі №         0540/5987/18-а.
58. Як убачається з матеріалами справи та встановлено судами першої та апеляційної інстанцій, ТОВ «Укркава» укладено ряд цивільно-правових договорів з фізичними особами, а саме, договір:
- № 22 від 12 вересня 2018 року з ОСОБА_3 , предметом якого є надання послуг щодо забезпечення якісного виконання виробничих, монтажних та ремонтних робіт на теплових мережах підприємства, здійснення усіх видів робіт безпечними методами з правильним застосуванням ручних і механізованих інструментів, виконання роботи по гідравлічним і тепловим випробуванням мереж, по запуску і налаштуванню їх, контроль режимів роботи центрального опалювання, здійснення всіх необхідних заходів щодо забезпечення роботи каналізаційного господарства, фекальної та ливневої системи;
- № 17 від 12 вересня 2018 року з ОСОБА_10 , предметом якого є надання послуг, пов`язаних із планами та завданнями цеху фасування готової продукції;
- № 27 від 24 вересня 2018 року з ОСОБА_8 , предметом якого є надання послуг з здійснення контролю за водним режимом котлів;
- № 17 від 24 вересня 2018 року з ОСОБА_14 , предметом якого є надання послуг з обслуговування котлів та газового обладнання;
- № 18 від 08 жовтня 2018 року  з ОСОБА_11 , предметом якого є надання послуг із забезпечення роботи установою на підприємстві;
- № 8 від 08 жовтня 2018 року з ОСОБА_30 , предметом якого є надання послуг із забезпечення робот ліній із сушіння та агломерування кави;
- № 5 від 12 вересня 2018 року з ОСОБА_19 , предметом якого є надання послуг, пов`язаних із планами та завданням цеху;
- № 6 від 12 вересня 2018 року з ОСОБА_20 , предметом якого є надання послуг, пов`язаних із планами та завданням цеху;
- №7 від 12.09.2018р. з ОСОБА_7 , предметом якого є надання послуг здійснення контролю за водним режимом котлів;
- № 8 від 12 вересня 2018 року з ОСОБА_18 , предметом якого є надання послуг, пов`язаних з планами та завданням цеху;
- № 9 від 12 вересня 2018 року з ОСОБА_4 , предметом якого є надання послуг із забезпечення виконання виробничих, монтажних та ремонтних робіт та теплових мережах підприємства;
- № 10 від 12 вересня 2018 року з ОСОБА_6 , предметом якого є надання послуг із забезпечення якісного виконання виробничих, монтажних, та ремонтних робіт на теплових мережах підприємства;
- № 12 від 12 вересня 2018 року з ОСОБА_22 про надання послуг пов`язаних із планами та завданнями цеху;
- № 13 від 12.09.2018р. з ОСОБА_15 про надання послуг з обслуговування парових котлів, технологічного газового обладнання;
- № 14 від 12 вересня 2018 року з ОСОБА_23 про надання послуг пов`язаних із планами та завданням цеху;
- № 16 від 12.09.2018р. з ОСОБА_25 про надання послуг пов`язаних з планами та завданнями цеху;
- № 17 від 12 вересня 2018 року з ОСОБА_10 про надання послуг пов`язаних з планами та завданнями цеху фасування готової продукції;
- № 19 від 12 вересня 2018 року з ОСОБА_5 про надання послуг щодо забезпечення якісного виконання виробничих, монтажних та ремонтних робіт на теплових мережах підприємства;
- № 18 від 12 вересня 2018 року з ОСОБА_26 про надання послуг пов`язаних з планами та завданнями цеху;
- № 20 від 12 вересня 2018 року з ОСОБА_27 про надання послуг пов`язаних з планами та завданням цеху;
- № 21 від 12 вересня 2018 року з ОСОБА_14 про надання послуг із обслуговування парових котлів, технологічного газового обладнання котельні;
- № 23 від 12 вереснчя 2018 року з ОСОБА_28 про надання послуг пов`язаних з планами та завданнями цеху;
- № 24 від 12 вересня 2018 року з ОСОБА_9 про надання послуг пов`язаних із планами та завданням цеху;
- № 25 від 12 вересня 2018 року з ОСОБА_16 про надання послуг з обслуговування парових котлів, технологічного та газового обладнання котельні;
- №3 від 10.09.2018р. з ОСОБА_13 про надання послуг щодо забезпечення працездатності вимірювального обладнання та установок на підприємстві;
- № 2 від 10 вересня 2018 року з ОСОБА_12 про надання послуг щодо забезпечення працездатності вимірювального обладнання та установок на підприємстві;
- № 26 від 12 вересня 2018 року з ОСОБА_17 про надання послуг з обслуговування парових котлів;
- № 1 від 01 жовтня 2018 року з ОСОБА_33 про надання послуг пов`язаних з планами та завданнями цеху;
- № 9 від 08 жовтня 2018 року з ОСОБА_22 про надання послуг пов`язаних з планами та завданнями цеху;
- № 10 від 08 жовтня 2018 року з ОСОБА_15 про надання послуг пов`язаних з обслуговуванням парових котлів, газового обладнання;
- № 11 від 08 жовтня 2018 року з ОСОБА_23 про надання послуг пов`язаних з планами та завданнями цеху;
- № 12 від 08 жовтня 2018 року з ОСОБА_24 про надання послуг пов`язаних з планами та завданням цеху;
- № 27 від 29 жовтня 2018 року з ОСОБА_8 про надання послуг із забезпечення котельні водою та інше;
- № 13 від 08 жовтня 2018 року з ОСОБА_25 про надання послуг пов`язаних з планам та завданнями цеху;
- № 16 від 08 жовтня 2018 року з ОСОБА_27 про надання послуг пов`язаних із завданнями та планами цеху;
- № 23 від 08 жовтня 2018 року з ОСОБА_13 про надання послуг щодо забезпечення працездатності вимірювального обладнання та установок на підприємстві;
- № 24 від 08 жовтня 2018 року з ОСОБА_29 про надання послуг пов`язаних з планами та завданнями цеху;
- № 2 від 07 листопада 2018 року з ОСОБА_32 про надання послуг щодо забезпечення котельні водою;
- № 12 від 16 листопада 2018 року з ОСОБА_17 про надання послуг з обслуговування парових котлів;
- № 13 від 16 листопада 2018 року з ОСОБА_29 про надання послуг пов`язаних з планами та завданнями цеху;
- № 14 від 16 листопада 2018 року з ОСОБА_16 про надання послуг з обслуговування парових котлів та інш.;
- № 21 від 16 листопада 2018 року з ОСОБА_9 про надання послуг пов`язаних з планами та завданнями цеху;
- № 19 від 16 листопада 2018 року з ОСОБА_3 про надання послуг пов`язаних з забезпечення якісного виконання монтажних, ремонтних, виробничих робіт;
- № 16 від 16 листопада 2018 року з ОСОБА_14 про надання послуг із обслуговування парових котлів;
- № 15 від 16 листопада 2018 року з ОСОБА_5 про надання послуг щодо якісного виконання виробних, монтажних та ремонтних робіт;
- № 1 від 07 листопада 2018 року з ОСОБА_31 про надання послуг щодо забезпечення котлів водою та інш.;
- № 20 від 16 листопада 2018 року з ОСОБА_10 про надання послуг пов`язаних з планами та завданням цеху;
- № 10 від 16 листопада 2018 року з ОСОБА_24 про надання послуг пов`язаних з планами та завданням цеху;
- № 8 від 16 листопада 2018 року з ОСОБА_15 про надання послуг з обслуговування парових котлів;
- № 36 від 16 листопада 2018 року з ОСОБА_18 про надання послуг пов`язаних з планам та завданням цеху;
- № 5 від 16 листопада 2018 року з ОСОБА_7 про надання послуг із забезпечення котельні водою.
59. На підтвердження виконання зазначених договорів позивачем надано акти здачі - прийняття робіт (наданих послуг) за Договорами, укладеними між ТОВ «Укркава» та зазначеними фізичними особами, звіти про нарахування єдиного внеску за цивільно-правовими угодами та платіжні доручення про сплату єдиного внеску, військового збору та ПДФО за серпень-листопад 2018 року.
60. Поряд з цим, слід звернути увагу, що зі змісту вказаних договорів вбачається, що роботи за цими договорами не є юридично самостійними, специфіка робіт передбачає їх виконання штатними працівниками підприємства за причиною того, що дані роботи передбачають виконання небезпечних робіт, а також відносяться до тих, що мають постійний або систематичний характер виконання, а саме: 
- роботи щодо забезпечення якісного виконання виробничих, монтажних та ремонтних робіт на теплових мережах підприємства; 
- роботи щодо забеспечення постійної коректної роботи з фасування кави (обладнання), здійснення контролю за роботою пакувальних ліній, у разі необхідності здійснювати профілактичний технічний огляд, розбирання/збирання та замивання пакувальних ліній, здійснення контролю на відповідність вимогам замовника за пакуванням/упаковкою готової продукції та підтримувати пакувальні лінії в належному робочому та чистому стані, зігдно усіх норм та правил діючих на підприємстві; робота щодо забезпечення котельні хімочищеною водою, а також здійснення контролю за водним режимом котлів відповідно карт водного режиму, своєчасного виконання аналізів води і пару та інш.; 
- роботи щодо забезпечення теплопостачання підприємства і виведення його на задній режим роботи та, зокрема, своєчасно користуватися технічною документацією, яка знаходиться на робочому місці, ведення змінного журналу та іншу експлуатаційну документацію та забезпечення підприємства теплоносієм (паром) згідно графику споживання пару; 
- роботи щодо забезпечення працездатності, а також здійснення контролю за технічним станом, проведення ремонтних як планових так і позапланових (необхідних, термінових) робіт, автоматичної та електронної апаратури, проекційних і оптичних систем, вимірювального обладнення та установок на підприємстві, режим праці виконавця відзначається замовником шляхом реєстрації обліку відпрацьованих людино-годин, який ведеться представником замовника та виконавчем.
61. Отже, колегія суддів вважає, що предметом укладених договорів позивача з фізичними особами є процес праці, а не її кінцевий результат. Фізичні особи повинні були виконувати систематично певні трудові функції на підприємстві відповідно до визначеного виду виконуваної роботи, у встановлений строк. При цьому, в укладених договорах не визначається обсяг виконуваної роботи, а обумовлюється у вигляді зобов`язання виконувати роботи (надавати послуги). 
62. Відповідно до ч. 1 ст.1 Закону України «Про охорону праці» працівник - це особа, яка працює на підприємстві, в організації, установі та виконує обов`язки або функції згідно з трудовим договором (контрактом).
63. Згідно з положеннями ст. 29 КЗпП України до початку роботи за укладеним трудовим договором власник або уповноважений ним орган зобов`язаний роз`яснити працівникові його права і обов`язки та проінформувати під розписку про умови праці, наявність на робочому місці, де він буде працювати, небезпечних і шкідливих виробничих факторів, які ще не усунуто, та можливі наслідки їх впливу на здоров`я, його права на пільги і компенсації за роботу в таких умовах відповідно до чинного законодавства і колективного договору; ознайомити працівника з правилами внутрішнього трудового розпорядку та колективним договором; визначити працівникові робоче місце, забезпечити його необхідними для роботи засобами; проінструктувати працівника з техніки безпеки, виробничої санітарії, гігієни праці і протипожежної охорони.
64. Отже, ознайомлення з умовами праці, проходження інструктажів, ознайомлення з правилами внутрішнього трудового розпорядку відбувається до початку роботи працівника, але вже за укладеним трудовим договором.
65. Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 20 серпня 2020 року у справі № 1540/4109/18.
66. Пунктами 1.1, 3.1 Типового положення про проведення навчання і перевірки знань з охорони праці, затвердженого наказом Державного комітету України з нагляду за охороною праці від 26 січня 2005 року № 15 (далі - Положення № 15) типове положення про порядок проведення навчання і перевірки знань з питань охорони праці (далі - Типове положення) встановлює порядок навчання та перевірки знань з питань охорони праці посадових осіб та інших працівників у процесі трудової діяльності, а також учнів, курсантів, слухачів та студентів навчальних закладів під час трудового і професійного навчання.
Працівники під час прийняття на роботу і в процесі роботи, а також учні, курсанти, слухачі та студенти під час трудового і професійного навчання проходять на підприємстві за рахунок роботодавця інструктажі, навчання та перевірку знань з питань охорони праці, надання домедичної допомоги потерпілим від нещасних випадків, а також правил поведінки у разі виникнення аварії.
67. Судами попередніх інстанцій в процесі розгляду справи встановлено, що підприємство ТОВ «Укркава» відноситься до харчової галузі, в якій діють певні стандарти та норми виготовлення готової продукції, дотримання яких є обов`язковою вимогою до усіх та кожної особи, без виключень яка знаходиться на території підприємства.
Більше того, ТОВ «УКРКАВА» має високий рівень пожежонебезпечності та має багато автоматизованих систем, які задіяні у технологічному процесі, а тому додержання усіх норм та правил на підприємстві є основою безпеки як працівників так і виконавців та стосується дотримання правил та норм при процесі виготовлення готової продукції.
68. Так, в матеріалах справи містяться журнали щодо проходження інструктажів з питань охорони праці на робочому місці, де зафіксовано, що ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , ОСОБА_18 , ОСОБА_19 , ОСОБА_20 , ОСОБА_21 , ОСОБА_22 , ОСОБА_23 , ОСОБА_24 , ОСОБА_25 , ОСОБА_26 , ОСОБА_27 , ОСОБА_28 , ОСОБА_29 , ОСОБА_30 , ОСОБА_31 , ОСОБА_32 було пройдено такі інструктажі.
69. Крім того, судами попередніх інстанцій встановлено та не заперечується самим позивачем, у цивільно-правових договорах із фізичними особами наявні умови щодо реєстрації в журналі обліку відпрацьованих годин та ТОВ «Укркава» ведення такого журналу здійснювалось.
70. Вказані обставини свідчать про те, що між позивачем та вищевказаними особами існують трудові відновини.
71. Враховуючи вищенаведене, колегія суддів вважає, що відповідачем при проведенні перевірки було вірно встановлено, що ТОВ «Укркава» в порушення вимог частини третьої статті 24 КЗпП України було допущено працівників до роботи без укладення трудового договору, оформленого наказом чи розпорядженням власника або уповноваженого ним органу та повідомлення центрального органу виконавчої влади з питань забезпечення формування та реалізації державної політики з адміністрування єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування.
72. Колегія суддів звертає увагу на те, що дії позивача щодо надання трудовому договору форми цивільно-правового договору перешкоджають реалізації права фізичної особи на працю, гарантованого Конституцією України та КЗпП України, шляхом укладення трудового договору про роботу на підприємстві, в установі, організації, а також права на соціальний захист у випадку безробіття, при тимчасовій втраті працездатності у разі нещасного випадку на виробництві або внаслідок професійного захворювання, права на відпочинок, щорічну оплачувану відпустку, права на здорові і безпечні умови праці, на об`єднання в професійні спілки тощо.
73. З урахуванням наведеного, Суд вважає, що відповідачем правомірно та обгрунтовано прийнято постанову про накладення штрафу від 13 грудня 2018 року №    ОД1153/844/АВ/П/ТД-ФС, а тому вказана постанова скасуванню не підлягає.
74. Таким чином, у межах спірних правовідносин позивачем не дотримано вимоги ст.24 КЗпП України в частині обов`язкового укладання трудових договорів у письмовій формі шляхом укладення договору (контракту), видання наказу, або розпорядження та повідомлення центрального органу виконавчої влади з питань забезпечення формування та реалізації державної політики з адміністрування єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування про прийняття працівника на роботу в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України, а отже, спірні постанова про накладення штрафу та припис про усунення недоліків є правомірними.
Суди першої та апеляційної інстанцій на наведене уваги не звернули та дійшли помилкового висновку щодо необхідності задоволення позовних вимог та скасування оскаржуваної постанови контролюючого органу.
75. Частиною другою статті 6 КАС України передбачено, що суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського суду з прав людини.
76. Закон України «Про судоустрій і статус суддів» встановлює, що правосуддя в Україні функціонує на засадах верховенства права відповідно до європейських стандартів та спрямоване на забезпечення права кожного на справедливий суд.
77. Відповідно до статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують як джерело права при розгляді справ положення Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та протоколів до неї, а також практику Європейського суду з прав людини та Європейської комісії з прав людини.
78. Суд враховує позицію Європейського суду з прав людини (в аспекті оцінки аргументів учасників справи у касаційному провадженні), сформовану, зокрема у справах «Салов проти України» (заява № 65518/01; пункт 89), «Проніна проти України» (заява № 63566/00; пункт 23) та «Серявін та інші проти України» (заява № 4909/04; пункт 58): принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, передбачає, що у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення.
79. Відповідно до частини 1 статті 351 КАС України суд скасовує судове рішення повністю або частково і ухвалює нове рішення у відповідній частині або змінює його, якщо таке судове рішення, переглянуте в передбачених статтею 341 цього Кодексу межах, ухвалено з неправильним застосуванням норм матеріального права або порушенням норм процесуального права.
80. У зв`язку із викладеним, враховуючи положення статті 351 КАС України, Одеського окружного адміністративного суду від 09 квітня 2019 року та постанову П`ятого апеляційного адміністративного суду від 23 липня 2019 року необхідно скасувати та ухвалити нове рішення, яким в задоволенні позову відмовити.
Керуючись статтями 345, 351, 355, 356, 359 КАС України, Верховний Суд,-
ПОСТАНОВИВ:
Касаційну скаргу Головного управління Держпраці в Одеській області задовольнити.
Рішення Одеського окружного адміністративного суду від 09 квітня 2019 року та постанову П`ятого апеляційного адміністративного суду від 23 липня 2019 року скасувати та ухвалити нове рішення, яким в задоволенні позову Товариства з обмеженою відповідальністю «Укркава» до    Головного управління Держпраці в Одеській області про     скасування постанови про накладення штрафу - відмовити.
Постанова набирає законної сили з дати її прийняття, є остаточною та оскарженню не підлягає.

...........................

...........................

...........................

С.Г. Стеценко
А.І. Рибачук 
 Л.В. Тацій ,
Судді Верховного Суду