УХВАЛА

29 березня 2021 року
м. Київ
 
справа № 381/4366/16
провадження № 51-1455 ск 21
 
Верховний Суд колегією суддів Першої судової палати Касаційного кримінального суду (далі – Суд) у складі:
головуючого                  ОСОБА_1 ,
суддів                               ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
розглянув касаційну скаргу захисника ОСОБА_4 , подану в інтересах засудженої ОСОБА_5 , на вирок Фастівського міськрайонного суду Київської області від                         16 червня 2020 року та ухвалу Київського апеляційного суду від 04 лютого                       2021 року.
Обставини справи

1. Зазначеним вироком, залишеним без змін апеляційним судом, 
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженку с. Мала Снітинка Фастівського району та жительку                                     АДРЕСА_1 ,  
засуджено за частиною 1 статті 119 Кримінального кодексу України (далі – КК) до покарання у виді обмеження волі на строк 3 роки.
2. Вироком суду ОСОБА_5 визнано винуватою в тому, що з метою з`ясування особистих відносин з приводу конфліктної ситуації, яка відбулася вранці 22 травня 2016 року поряд із рестораном «Вернісаж» між ОСОБА_6 та її матір`ю ОСОБА_7 , засуджена зателефонувала своєму знайомому таксисту ОСОБА_8 та попрохала відвезти її до помешкання ОСОБА_6 , на що ОСОБА_8 надав свою згоду. Після цього ОСОБА_5 взявши з собою дерев`яну биту, яка зберігалася у її квартирі, поїхала до ОСОБА_6 . По дорозі до салону автомобіля сіли ОСОБА_9 та ОСОБА_10 , які мали потрапити до центру, а ОСОБА_5 зателефонувала          ОСОБА_6 та домовилась про зустріч.
Приїхавши близько 12:00 до ОСОБА_6 , ОСОБА_5 пішла до воріт, натиснула кнопку виклику та повідомила про свій приїзд, після чого ОСОБА_6 відчинив ворота. Тримаючи в руках дерев`яну биту, ОСОБА_5 пішла в напрямку вхідних дверей будинку. Вслід за ОСОБА_5 з метою недопущення можливих конфліктних ситуацій між нею та потерпілим пішов ОСОБА_8 , а ОСОБА_9 та ОСОБА_10 залишилися неподалік від будинку.
Підійшовши до веранди будинку, ОСОБА_5 залишила дерев`яну биту поряд із вхідними дверима, потім зайшла у веранду та почала пред`являти претензії з приводу конфлікту. Не бажаючи сперечатись, ОСОБА_6 взяв її за плече та повернув у напрямку виходу, у відповідь на що ОСОБА_5 штовхнула його в ділянку грудної клітки, у результаті чого він перечепився об поріг металевої коробки вхідних дверей, впав з висоти власного зросту, вдарився потилицею об підлогу з керамічної плитки та втратив свідомість. ОСОБА_5 вибігла з будинку та почала кричати ОСОБА_8 , ОСОБА_10 та ОСОБА_9 , які зайшли на територію подвір`я, щоб вони негайно викликали швидку медичну допомогу, після чого спочатку ОСОБА_9 , а потім ОСОБА_5 її викликали, яка у подальшому доправила ОСОБА_6 до реанімаційного відділення Фастівської лікарні, де ІНФОРМАЦІЯ_2 потерпілий помер, не приходячи до свідомості.
Доводи касаційної скарги
3. У касаційній скарзі захисник, посилаючись на істотні порушення вимог кримінального процесуального закону, що призвело до невідповідності призначеного покарання тяжкості кримінального правопорушення та особі засудженої через суворість, просить змінити судові рішення щодо ОСОБА_5 , застосувавши положення статті 75 КК. 
4. При цьому захисник, посилаючись на правову позицію Верховного Суду, викладену у постанові від 17 квітня 2018 року у справі № 298/95/16-к, зазначає, що суди попередніх інстанцій при розгляді кримінального провадження щодо ОСОБА_5 не врахували всіх обставин, що пом`якшують призначене їй покарання. 
5. На думку захисника, суди попередніх інстанцій мали дійти висновків про можливість виправлення засудженої без відбування покарання.
Колегія суддів вважає, що касаційна скарга подана належною особою, протягом визначеного законом строку на касаційне оскарження, передбаченого статтею 426 КПК, її зміст відповідає вимогам, зазначеним у статті 427 КПК. Зі змісту касаційної скарги та доданих копій судових рішень, убачається, що є підстави для відкриття касаційного провадження.
Враховуючи викладене та керуючись статтями 424–428 КПК, Суд постановив:
Відкрити касаційне провадженняза касаційною скаргою захисника ОСОБА_4 , поданою в інтересах засудженої ОСОБА_5 , на вирок Фастівського міськрайонного суду Київської області від 16 червня 2020 року та ухвалу Київського апеляційного суду від 04 лютого 2021 року.
Ухвала оскарженню не підлягає.
 
Судді:

 

ОСОБА_1                                             ОСОБА_2                                    ОСОБА_3