Дата документу 28.04.2021 Справа № 937/3315/20

ЗАПОРІЗЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД

Єдиний унікальний № 937/3315/20 Головуючий у 1 інстанції: Сметаніна А.В. 
Провадження № 22-ц/807/1365/21 Суддя-доповідач: Маловічко С.В. 

П О С Т А Н О В А
 
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
28 квітня 2021 року                                                 м. Запоріжжя

Запорізький апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:
Головуючого: Маловічко С.В.
суддів:        Гончар М.С.
                       Подліянової Г.С.
при секретарі: Путій Д.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу  ОСОБА_1 у особі представника – адвоката Тихоліз Сергія Павловича на рішення Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області від 25 січня 2021 року у справі за позовом ОСОБА_1 , яка діє як законний представник неповнолітньої ОСОБА_2 , до Товариства з обмеженою відповідальністю «Врожайний» про відшкодування шкоди, за участю третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору: ПрАТ «СК «УПСК», ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
В С Т А Н О В И В:

У травні 2020 року ОСОБА_1 , яка діє як законний представник неповнолітньої ОСОБА_2 , звернулася до суду з позовом до відповідача про відшкодування шкоди.

В обґрунтування позову зазначила, що 19.09.2019р. о 07.20 год. водій ОСОБА_4 , керуючи автомобілем «FORD Transit Connect», д.р.н. НОМЕР_1 , та рухаючись по вулиці Центральній в с. Костянтинівка, Мелітопольського району, Запорізької області, скоїв наїзд на малолітнього пішохода ОСОБА_2 , яка перебігала проїзну частину вулиці Центральної. В результаті даної ДТП малолітня пішохід ОСОБА_2 , 2007 року народження, отримала тяжкі тілесні ушкодження, у зв`язку з чим їй завдано матеріальної та моральної шкоди. 
Згідно додаткової угоди до договору оренди транспортного засобу № 1/У від 01.01.2016р., складеної 02.01.2017р. у м. Мелітополі, транспортний засіб «FORD Transit Connect», д.р.н. НОМЕР_1 , 2006 року випуску, належить ОСОБА_3 , яка передала його у тимчасове володіння та користування орендарю - ТОВ «Врожайний» в особі директора ОСОБА_5 , що розташоване за адресою: АДРЕСА_1 . Строк дії договору до 31.12.2019р. включно. 

Згідно наказу № 27-К від 13.06.2019р. ОСОБА_4 був прийнятий на посаду механіка за сумісництвом до ТОВ «Врожайний», та відповідно до акту від 17.06.2019 р. за ним був закріплений та йому переданий зазначений транспортний засіб. Тому саме ТОВ «Врожайний» є особою, відповідальною за відшкодування шкоди, завданої належним йому автомобілем «FORD Transit Connect», який знаходився у повному господарському
віданні юридичної особи. 
Внаслідок завдання тілесних ушкоджень малолітній ОСОБА_2 завдано майнової шкоди, пов`язаної із витратами на лікування, у зв`язку із чим позивачем було подано заяву до ПрАТ «СК «УПСК», яка згідно полісу ОСЦПВВНТЗ А0/0219750 несе цивільно-правову відповідальність за шкоду, спричинену третім особам внаслідок дій забезпеченого транспортного засобу. Таким чином, матеріальна шкода, завдана позивачу у результаті ДТП від 19.09.2019р. була відшкодована страховиком. 

Позивач зазначила, що цим ДТП також була завдана моральна шкода, оскільки наслідки подій, що сталися, потягли за собою знаходження малолітньої ОСОБА_2 у комі близько 4-х місяців. Дитина внаслідок ДТП отримала важку травму голови, яка відобразилася на можливостях рухатися: пролежавши нерухомою 4 місяці у комі, малолітня ОСОБА_2 вимушена заново навчатися рухати пальцями, руками, ногами, вчитися говорити та  ходити.  Дотепер дитина відчуває негативні наслідки ДТП, що сталась 19.09.2019р. Вказане назавжди змінило її звичний уклад життя, позбавило можливості відвідувати школу, спілкуватися та грати з однолітками, займатися фізичними вправами. Негативні наслідки тілесних ушкоджень, отриманих у результаті ДТП, заважають їй вести звичний спосіб життя, обумовили необхідність пошуку та залучення додаткових матеріальних ресурсів, залучення значних фізичних та духовних ресурсів, дотепер вимагають компенсаторних можливостей задля їх подолання. З урахуванням усіх душевних страждань, яких зазнала малолітня ОСОБА_2 , моральна шкода, завдана їй у результаті ДТП та її наслідками, оцінюється у розмірі 200 000,00 грн., які позивач просила стягнути з відповідача. Також, позивач просила стягнути витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 7000 грн.
       
Рішенням Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області від 25 січня 2021 року позов задоволено частково.
Стягнуто з ТОВ «Врожайний» на користь ОСОБА_1 , яка діє як законний представник неповнолітньої ОСОБА_2 , в рахунок відшкодування моральної шкоди, спричиненої дорожньо-транспортною пригодою, суму в розмірі 21 742 грн. 70 коп., витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 761 гривна, а всього 22 503 грн. 70 коп.
В іншій частині позовних вимог відмовлено.

Не погоджуючись із зазначеним рішенням суду, ОСОБА_1 у особі представника – адвоката Тихоліз С.П. подала апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на його незаконність та необгрунтованість, порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить скасувати рішення суду та ухвалити нове рішення, яким позовні вимоги задовольнити в повному обсязі.
В скарзі вказується, що судом не враховано всієї глибини фізичних та душевних страждань неповнолітньої ОСОБА_2 , яка стала внаслідок ДТП інвалідом І групи та на тепер потребує постійного догляду та допомоги і не може самостійно вирішувати елементарні життєві потреби. При цьому, встановлені судом обставини позивачем не оспорюються, крім неправильного, на думку апелянтів, спрямування отриманої від відповідача суми в розмірі 15 000 грн. на відшкодування моральної шкоди, у зв`язку з чим відбулось зменшення визначеної суми відшкодування на цю суму. 

У відзиві на апеляційну скаргу ТОВ «Врожайний» в особі адвоката Бєляєва А.В. зазначається, що суд обгрунтовано на підставі усіх доказів у сукупності дійшов висновку про розмір моральної шкоди у визначеній сумі, з якою погоджується відповідач. Просить залишити скаргу позивача без задоволення.

В судове засідання апеляційного суду 28 квітня 2021р. позивач ОСОБА_1 не з`явилась, будучи повідомлена належним чином про це судове засідання, про що мається зворотне поштове повідомлення про вручення судової повістки. Клопотань про відкладення справи не надала.
Адвокат позивача – Тихоліз С.П. 22 березня 2021р. надав клопотання про відкладення апеляційного розгляду, призначеного на 28.04.2021р. у зв`язку з призначенням в районному суді на цю ж дату і на цей же час іншої справи, де він надає правничу допомогу.
В подальшому, 27.04.2021р., надав заяву про проведення засідання без участі апелянта ОСОБА_1 та її адвоката Тихоліз С.П., а також просив апеляційну скаргу задовольнити. 
Інші учасники справи, які були повідомлені про апеляційний розгляд належним чином, про що маються зворотні поштові повідомлення про вручення судових повісток, до судового засідання апеляційного суду не з`явились, клопотань про відкладення справи не надали, про причини неявки суду не повідомили, тому у відповідності до вимог ч. 2 статі 372 ЦПК України апеляційний розгляд відбувся у їх відсутності. 

В судовому засіданні представник відповідача ТОВ «Врожайний» та третьої особи ОСОБА_4 вказував, що дійсно травмування дитини у події ДТП та її наслідки є тяжкими, але суд вже врахував їх, а також правомірно визнав, що за матеріалами кримінального провадження водій ОСОБА_4 взагалі не визнаний винуватим у даній ДТП, оскільки дитина вискочила непередбачувано на проїзджу частину та сама врізалась у двері автомобіля, від чого відлетіла та додатково зазнала ушкоджень при падінні. А тому не можна збільшувати розмір відшкодування у таких обставинах, покладаючи його на роботодавця невинного водія. 

Заслухавши у судовому засіданні суддю-доповідача, пояснення адвоката Бєляєва А.В., який висловив позицію ТОВ «Врожайний» та ОСОБА_4 , перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції та обставини справи в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 народилася ОСОБА_2 , її батьками є: батько - ОСОБА_1 , мати – ОСОБА_6 , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_2 (а.с.12). Тому позивач ОСОБА_1 як матір є законним представником малолітньої ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Досудовим розслідуванням встановлено, що 19.09.2019р. о 07.20 годині водій ОСОБА_4 керував автомобілем «FORD Transit Connect», д.р.н. НОМЕР_1 , та рухався по проїзній частині вулиці Центральній в с. Костянтинівка, Мелітопольського району, Запорізької області, з боку вул. Дорожня в напрямку с. Мордвинівка. В цей же час малолітній пішохід ОСОБА_2 знаходилась в районі перехрестя вул. Калініна та, не впевнившись у безпеці, почала перебігати проїзну частину вул. Центральна в безпосередній близькості перед автомобілем «FORD Transit Connect», д.р.н. НОМЕР_1 , чим поставила себе та інших учасників дорожнього руху в небезпечне становище. Водій ОСОБА_4 , виявивши небезпечні дії малолітнього пішохода ОСОБА_2 , яка несподівано вибігла на його смугу в безпосередній близькості від його автомобіля із-за задньої частини зустрічного автомобіля, не маючи технічної можливості уникнути наїзду, застосував гальмування та відворіт керма праворуч, але своїми односторонніми діями уникнути зіткнення не зміг. Внаслідок цього ДТП малолітня ОСОБА_2 отримала тяжкі тілесні ушкодження. В діях водія ОСОБА_4 порушень ПДР України не вбачається, оскільки він не мав технічної можливості уникнути наїзду, а тому в його діях відсутній склад злочину, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України. В діях пішохода ОСОБА_2 вбачаються порушення п. 4.14 ПДР України, які знаходяться в прямому причинному зв`язку з подією ДТП та її наслідками (а.с.13).

В результаті вказаної дорожньо-транспортної пригоди малолітня пішохід ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , отримала тяжкі тілесні ушкодження у вигляді: тяжкої черепно – мозкової травми (лінійний перелом склепіння та основи черепа у лівій скроневій ділянці та середній черепній ямці зліва з ушкодженням піраміди лівої скроневої кістки і лівої виличної дуги); субдуральна гематома лобно-скронево-тем`яної ділянки зліва (з подальшим виникненням субдуральної гігроми на цій ділянці); дифузне аксональне ураження та кортикальні вогнища забоїв обох лобових, скроневих та тім`яних часток головного мозку; обмежений субарахноїдальний крововилив у лівій лобовій та правій потиличній частках; вентрикулярний крововилив у задньому розі правового бокового шлуночку мозку; гемо синус лівої гайморової і лівої клиноподібної пазух; синці правої скронево-тем`яної ділянки); синець передньої поверхні грудної клітки, забійна рана правого ліктьового суглобу (висновок експерта № 361 від 31.12.2019р. з матеріалів кримінального провадження №12019080140002643. досліджений судом).

Відповідно до висновку № 171 від 30.07.2020р. ОСОБА_2 було встановлено І групу інвалідності строком до 30.07.2022р. ( а.с. 90-94). 

Постановою про закриття кримінального провадження від 30.12.2019 року кримінальне провадження № 12019080140002643 від 19.09.2019 року закрито на підставі п. 2 ч.1 ст. 284 КПК України, у зв`язку з відсутністю в діях водія ОСОБА_4 складу кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 286 КК України (а.с.13).

Згідно копії свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу автомобіль «FORD Transit Connect», реєстраційний номер НОМЕР_1 , 2006 року випуску, з 29.03.2013р. зареєстрований за ОСОБА_3 (а.с.14).

Відповідно до полісу №АО/0219750 від 15.03.2019р. транспортний засіб «FORD Transit Connect», реєстраційний номер НОМЕР_1 , 2006 року випуску, було застраховано ПрАТ «СК «УПСК» (а.с.21).
Згідно договору оренди транспортного засобу № 1/У від 01.01.2016р., акту прийому – передачі транспортного засобу по договору оренди транспортного засобу № 1/У від 01.01.2016р. та додаткової угоди до договору оренди транспортного засобу №1/У від 01.01.2016р., складеної 02.01.2017р. у м. Мелітополі, транспортний засіб «FORD Transit Connect», реєстраційний номер НОМЕР_1 , 2006 року випуску, що належить ОСОБА_3 передано у тимчасове володіння та користування ТОВ «Врожайний» в особі директора ОСОБА_5 , що розташоване за адресою: АДРЕСА_1 , до 31.12.2019 року включно (а.с.15-16, 17, 18).

Згідно наказу № 27-К від 13.06.2019 року ОСОБА_4 прийнятий до ТОВ «Врожайний» на посаду механіка за сумісництвом на неповний робочий день – 4 години з 14.06.2019р. (а.с.19).
22.10.2019р. ОСОБА_4 прийнятий на посаду механіка ТОВ «Врожайний» на підставі наказу 59-к від 21.10.2019 року, що підтверджуються копією трудової книжки (а.с.194-195).
ОСОБА_4 був ознайомлений із посадовою інструкцією ТОВ «Врожайний» 14.06.2019р. та 22.10.2019р., про що свідчить його особистий підпис (а.с.211-213).

Відповідно до акту закріплення (передачі) транспортного засобу від 17.06.2019р. та наказу № 6/1 від 17.06.2019р. про закріплення автомобіля для забезпечення належної експлуатації та утримання транспортного засобу, за ОСОБА_4 був закріплений та йому був переданий транспортний засіб «FORD Transit Connect», реєстраційний номер НОМЕР_1 , 2006 року випуску, що перебуває у тимчасовому користуванні ТОВ «Врожайний» (а.с.20, 214).

Позивач, будучи матір`ю малолітньої ОСОБА_2 та особою, яка понесла витрати, пов`язані з її лікуванням 15.01.2020р. звернулася до ПрАТ «СК «УПСК» із заявою на виплату страхового відшкодування та відповідно до Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» просила відшкодувати: витрати, пов`язані із лікуванням потерпілої, що складають 65 146,00 гривень, моральну шкоду, заподіяну фізичній особі, яка зазнала ушкодження здоров`я, у розмірі 5 % страхової виплати за шкоду, заподіяну здоров`ю, на суму близько 3 257,30 гривень (а.с. 95).

25.02.2020р. між ПрАТ «УПСК» в особі в.о. директора Департаменту врегулювання збитків ОСОБА_7 та ОСОБА_1 , яка діє в інтересах ОСОБА_2 , було укладено угоду про розмір і спосіб здійснення страхового відшкодування, відповідно до якої сторони досягли згоди у наступному: розмір страхового відшкодування за шкоду, пов`язану з лікуванням потерпілої складає 58000,000 гривень та є загальним, остаточним і таким, що не підлягає оскарженню чи зміні. Після підписання угоди ОСОБА_1 не матиме до страховика будь – яких майнових вимог та претензій стосовно здійснення страхового відшкодування, у тому числі пені, інфляційних витрат та інших фінансових санкцій за фактом ДТП, що сталася 19.09.2019р. за участю забезпеченого у страховика за полісом № АО/0219750 обов`язкового страхування ЦПВВНТЗ, транспортного засобу «FORD Transit Connect», реєстраційний номер НОМЕР_1 (а.с. 96).

Відтак, відшкодування моральної шкоди мало повністю покладатись на товариство «Врожайний» як роботодавця водія ОСОБА_4 , який був учасником ДТП під час виконання трудових обов`язків.
Встановивши всі вище перелічені обставини, суд першої інстанції визначив до компенсації моральної шкоди за рахунок відповідача суму у розмірі 50 000 грн., з якої вирахував 15 000 грн., які вже були сплачені відповідачем як моральне відшкодування в позасудовому порядку, чого не заперечувала сторона позивача; 3257, 30 грн., суму, яку мав сплатити страховик; 10 000 грн. як зменшення у зв`язку з наявністю грубої необережності в діях самої малолітньої ОСОБА_2 . Тому остаточно до стягнення було визначено судом - 21 742,70 грн. 

В скарзі оспорюється лише визначений розмір відшкодування, який апелянт вважає замалим за обставин, що склались зі здоров`ям дитини внаслідок ДТП, про повне одужання якої на тепер мова не йде, якій присвоєно інвалідність І групи, та яка потребує постійної сторонньої допомоги. Вказує, що 15 000 грн. є майновим відшкодуванням, а не моральної шкоди, тому суд безпідставно вирахував її з визначеної суми у розмірі 50 000 грн. 
Між тим, колегія вважає, що не можна відірвано від усіх інших обставин розглядати лише наслідки ДТП, які дійсно для дитини ОСОБА_2 є тяжкими. І важкості становища дитини не заперечує й відповідач, та й водій ОСОБА_4 як третя особа, інтереси яких представляє адвокат Бєляєв А.В.
Але й водій взагалі є невинуватим у цьому ДТП, оскільки за механізмом, встановленим у кримінальному провадженні, він навіть не зачіпив дитину, яка сама, перебігаючи проїзджу частину у невстановленому місці, вискочила із-за іншого автомобілю, який рухався по зустрічній смузі руху, та врізалась у дверцята автомобілю, керованого водієм ОСОБА_4 , який намагався викрутити кермо у інший бік, але не зміг технічно уникнути цієї ситуації, створеною самою дитиною.

Тому судом було враховано ступінь порушення самою дитиною ПДР, яка станом на час ДТП мала вік 12,5 років та мала бути навчена ПДР з питання правильного переходу проїжджої частини, але не дотрималась цих правил, що знаходиться у причинно-наслідковому зв`язку із подальшим ДТП та її травмуванням. 

Отже, суд не міг виокремити лише тяжкість становища позивача, але й мав врахувати всі інші обставини у справі, що ним було зроблено шляхом ретельного та всебічного аналізу доказів та обставин у цій справі, зокрема, ступень вини водія, який взагалі не мав будь-яких порушень ПДР, та навіть технічної можливості зашкодити зіткненню з дитиною, яка налетіла на його автомобіль неочікувано.

Крім того, позивач, маючи можливість отримати від страховика фактично сплачену нею за лікування дитини суму у розмірі 65 146 грн. та на відшкодування моральної шкоди 3 257,30 грн., які є необхідними для подальшого лікування її дитини, 25.02.2020р. обирає іншу, зменшену суму у розмірі 58 000 грн., що майже на 11 000 грн. є меншою від її витрат ( а.с. 95, 96). Та вказаний її вибір не є підставою для збільшення морального відшкодування у такому разі, яке має бути покладено на роботодавця водія – учасника ДТП. 
Отже, суд визначив розмір відшкодування моральної шкоди з урахуванням всієї сукупності доказів та з урахуванням всіх обставин. Судом були досліджені всі ті обставини, на які йдеться посилання і в апеляційній скарзі, а тому суд вже врахував їх при вирішенні справи. 
Так, суд вказував, що ним враховується характер та обсяг страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), стан здоров`я потерпілої, тяжкість вимушених змін у її життєвих стосунках, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану, відсутність в діях водія порушень ПДР України, відсутність в діях водія складу кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 286 КК України, та закриття кримінального провадження відносно нього у зв`язку із цим, порушення малолітньою ОСОБА_2 п. 4.14 ПДР України, що знаходиться в прямому причинному зв`язку з подією ДТП та її наслідками, а також врахував принципи розумності, виваженості і справедливості. За вказаними критеріями суд оцінив завдану ОСОБА_2 моральну шкоду в сумі 50 000,00 гривень, з яких вирахував 3 257,30 грн. належних від страховика, від яких добровільно відмовилась ОСОБА_1 та зменшивши суму на 10 000 грн. за грубу необережність самої малолітньої дитини.

Що стосується доводів апелянта про безпідставність зарахування сплачених відповідачем в досудовому порядку коштів у сумі 15 000 грн. як відшкодування моральної шкоди, в той час, як за посиланням апелянта, це є відшкодуванням витрат на лікування, тобто відшкодуванням майнової шкоди, то колегія зазначає таке.

Суд в цій частині встановив, що представником ТОВ «Врожайний» - адвокатом Бєляєвим А.В. у офісі за адресою: АДРЕСА_2 особисто позивачу ОСОБА_1 було частково відшкодовано завдану шкоду у розмірі 15 000,00 гривень. В судовому засіданні сторонами вказаний факт не заперечувався. 

Також в рішенні зазначається, що представник позивача в судовому засіданні не заперечував проти зарахування відшкодованих 15 000 грн. в рахунок відшкодування моральної шкоди ( арк. 11 рішення - передостанній абзац).

Відтак, представник позивача фактично визнав це відшкодуванням моральної шкоди, а тому на теперішній час у скарзі іншими доказами цих обставин не спростував, а лише змінив свою позицію в цій частині, попри фіксацію такого визнання цього факту судом. 

Зважаючи на всі вище наведені обставини, колегія не знаходить підстав для задоволення апеляційної скарги, тому у відповідності до приписів статті 375 ЦПК України її слід залишити без задоволення, а оскаржуване рішення слід залишити без змін.

Керуючись ст.ст. 367, 374, 375, 381-384,389, 390 ЦПК України, апеляційний суд

ПОСТАНОВИВ:
Апеляційну скаргу  ОСОБА_1 у особі представника – адвоката Тихоліз Сергія Павловича залишити без задоволення.

Рішення Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області від 25 січня 2021 року у цій справі залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, проте може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст постанови складений 30 квітня 2021 року.

Головуючий:                 Маловічко С.В.

Судді:         Гончар М.С.

               Подліянова Г.С.