Слідчий суддя у 1-й інстанції: ОСОБА_1 	Справа № 991/2815/21	
Доповідач: ОСОБА_2 	Провадження №11-сс/991/354/21	

АПЕЛЯЦІЙНА ПАЛАТА ВИЩОГО АНТИКОРУПЦІЙНОГО СУДУ

У Х В А Л А
І м е н е м У к р а ї н и

27 травня 2021 року	місто Київ	

Колегія суддів Апеляційної палати Вищого антикорупційного суду у складі:
головуючого судді ОСОБА_2 ,
суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
за участю:
секретаря судового засідання ОСОБА_5 ,
представника заявника ОСОБА_6 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду апеляційну скаргу ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Вищого антикорупційного суду від 11 травня 2021 року, постановлену за результатами розгляду скарги на невнесення до Єдиного реєстру досудових розслідувань відомостей про кримінальне правопорушення,

В С Т А Н О В И Л А:

І. Зміст оскаржуваного рішення.
1. 11.05.2021 слідчий суддя Вищого антикорупційного суду постановив ухвалу.
1.1. Цією ухвалою відмовлено у задоволенні скарги на бездіяльність уповноваженої особи Національного антикорупційного бюро України (далі – НАБУ) щодо невнесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань (далі – ЄРДР) за заявою від 20.04.2021.
1.2. Ухвала мотивована тим, що: (1) відповідно до ч. 1 ст. 303 Кримінального процесуального кодексу України (далі - КПК) на досудовому провадженні може бути оскаржена, зокрема, бездіяльність слідчого, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР; (2) для внесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР заявник у своїй заяві має зазначити конкретні відомі йому обставини об`єктивної сторони такого правопорушення (яке саме кримінальне правопорушення відбулося, де, коли, в чому полягало, які особи причетні до його скоєння тощо); (3) у заяві ОСОБА_7 про вчинення кримінального правопорушення не наведено відомостей, що можуть свідчити про вчинення Генеральним директором Державного концерну (далі – ДК) «Укроборонпром» кримінального правопорушення, передбачено ст. 364 Кримінального кодексу України (далі – КК); (4) у заяві про вчинення злочину зазначені загальні (абстрактні) твердження, а не конкретні факти, які б свідчили про зловживання службовою особою владою або службовим становищем.
ІI. Вимоги і доводи апеляційної скарги.
2. Не погодившись із зазначеним рішенням слідчого судді, ОСОБА_7 оскаржив його до Апеляційної палати Вищого антикорупційного суду (далі – Апеляційна палата).
2.1. В апеляційній скарзі він просить скасувати ухвалу слідчого судді Вищого антикорупційного суду від 11.05.2021 і постановити нову, якою: (1) зобов`язати орган досудового розслідування, НАБУ, прийняти та невідкладно зареєструвати подану 20.04.2021 заяву про вчинення кримінального правопорушення до ЄРДР, видати пам`ятку про процесуальні права та обов`язки; (2) зобов`язати НАБУ розпочати за заявою від 20.04.2021 досудове розслідування.
2.2. Апеляційна скарга мотивована таким: (1) ст. 214 КПК не передбачає обов`язку слідчого, дізнавача, прокурора надавати оцінку відомостям, викладеним в заяві; (2) слідчий суддя дійшов помилкового висновку, що в заяві про вчинення кримінального правопорушення були зазначені загальні (абстрактні) твердження, а не конкретні фактичні дані, які б свідчили про зловживання службовою особою владою або службовим становищем; (3) ст. ст. 57, 60 КПК підтверджують відсутність у потерпілого та/або заявника обов`язку надавати додаткові відомості, крім тих, що викладені в його заяві, у зв`язку з чим детектив НАБУ повинен був виконати вимоги ч. 1 ст. 214 КПК.
ІII. Позиції учасників.
3. Учасники судового провадження висловили свої доводи.
3.1.  ОСОБА_6 , будучи присутнім у судовому засіданні, просив задовольнити апеляційну скаргу з підстав, які в ній наведені. Крім цього, повідомив, що вважає видання Генеральним директором ДК «Укроборонпром» ОСОБА_8 наказу №496 від 21.12.2020 є перевищенням ним своїх службових повноважень. Також зазначив, що в заяві про вчинення кримінального правопорушення не вказано про настання, чи про можливе настання, наслідків у зв`язку із прийняттям вищевказаного наказу.
3.2. Інші учасники кримінального провадження у судове засідання не прибули, про дату, час і місце його проведення були повідомлені належним чином. Клопотань про відкладення розгляду апеляційної скарги чи про їхню обов`язкову участь в судовому розгляді не надійшло.
IV. Межі перегляду оскаржуваної ухвали.
4. Судове рішення має бути законним, обґрунтованим і вмотивованим (ч. 1 ст. 370 КПК).
4.1. Незважаючи на те, що п. 1 ст. 6 Конвенції прав людини зобов`язує суди мотивувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент (п. 30 рішення Європейського суду з прав людини від 27.09.2001 у справі «Гірвісаарі проти Фінляндії» / Hirvisaari v. Finland, заява №49684/99).
4.2. Так, вирішуючи на які саме аргументи, зазначені в апеляційній скарзі, надавати відповіді в ухвалі за результатами її розгляду, зважаючи на положення ст. 2, ч. 6 ст. 9, ч. ч. 1, 3 ст. 21, ч. 1 ст. 22, ст. 24, ч. 3 ст. 26, ч. 1 ст. 404 КПК, колегія суддів виходить з того, що здійснює перегляд оскаржуваної ухвали виключно у межах доводів апеляційної скарги.
5. Із огляду на наведене, у ході апеляційного перегляду колегією суддів перевіряється правильність застосування слідчим суддею ст. 214 КПК у частині її розуміння як такої, згідно якої слідчий, дізнавач, прокурор, перш ніж внести за заявою особи відомості до ЄРДР, повинен оцінити отримані з неї дані на предмет наявності у них інформації, котра може свідчити про вчинення злочину.
5.1. Якщо апеляційний суд вважатиме, що слідчий суддя не правильно застосував ст. 214 КПК, про що стверджує заявник, оскаржувана ухвала підлягатиме скасуванню.
5.2. Натомість, у випадку, коли апеляційний суд дійде висновку щодо правильності наданого слідчим суддею тлумачення положенням ст. 214 КПК, колегії суддів належить з`ясувати чи відповідає фактичним обставинам кримінального провадження висновок слідчого судді щодо відсутності у заяві ОСОБА_7  відомостей про вчинення Генеральним директором ДК «Укроборонпром» ОСОБА_8 кримінального правопорушення, відповідальність за яке передбачена КК.
V. Обставини, встановлені слідчим суддею та судом апеляційної інстанції.
6. Як було встановлено слідчим суддею в ухвалі від 11.05.2021:
6.1. 20.04.2021 ОСОБА_7 звернувся до НАБУ із заявою про вчинення ОСОБА_8 кримінального правопорушення, передбаченого ст. 364 КК. До переконання, що мало місце вчинення злочину, заявник прийшов з огляду на те, що ОСОБА_8 , будучи Генеральним директором ДК «Укроборонпром», за відсутності затвердженої Президентом України Стратегії розвитку оборонно-промислового комплексу України всупереч Закону України «Про національну безпеку» наказом №496 від 21.12.2020 без погодження з органами виконавчої влади визначив: (1) структуру цільової моделі реформування ДК «Укроборонпром» з визначенням переліку галузевих бізнес-одиниць та їх учасників; (2) план-графік перетворення ДК «Укроборонпром» та його підприємств-учасників, а також інші ключові параметри реформування (т. 1 а. с. 3-4).
6.2. Зазначену заяву НАБУ отримало 20.04.2021 (т. 1 а. с. 3).
6.3. 22.04.2021 до Вищого антикорупційного суду надійшла надіслана поштовим зв`язком 21.04.2021, скарга ОСОБА_7 на бездіяльність НАБУ щодо невнесення відомостей до ЄРДР за його заявою від 20.04.2021 (т. 1 а. с. 1-2).
7. Заслухавши доповідь судді, думку представника заявника - адвоката ОСОБА_6 , дослідивши матеріали провадження та перевіривши наведені доводи, колегія суддів встановила наступне:
7.1. На скаргу ОСОБА_7 . НАБУ надало пояснення за №111-256/13198 від 26.04.2021, в якому зазначено, що за результатами розгляду заяви ОСОБА_7 . НАБУ не виявлено наявності ознак кримінальних правопорушень (т. 1 а. с. 15-16).
7.2. 11.05.2021 слідчий суддя Вищого антикорупційного суду в судовому засіданні за відсутності ОСОБА_7 і його представника постановив ухвалу, якою залишив без задоволення скаргу ОСОБА_7 на бездіяльність НАБУ щодо невнесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР за заявою ОСОБА_7 від 20.04.2021 (т. 1 а. с. 43-44, 49-51).
7.3. 14.05.2021 оголошено повний текст ухвали слідчого судді від 11.05.2021, копію якого представник ОСОБА_7 – адвокат ОСОБА_6 отримав 15.05.2021. Докази отримання ухвали слідчого судді ОСОБА_7 відсутні (т. 1 а. с. 52, 53, 58, 62).
7.4. 24.05.2021 до Апеляційної палати надійшла надіслана поштою 20.05.2021 апеляційна скарга ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді від 11.05.2021 (т.1 а. с. 54-57, 76).
VI. Мотиви і висновки колегії суддів.
8. Надаючи оцінку обставинам, встановленим під час розгляду апеляційної скарги ОСОБА_7 , а також зробленим слідчим суддею висновкам, колегія суддів виходить із такого.
9. Строки, у межах яких особа може оскаржити ухвалу слідчого судді, передбачені ст. 395 КПК.
9.1. Так, апеляційна скарга, якщо інше не передбачено цим Кодексом, може бути подана на ухвалу слідчого судді протягом п`яти днів з дня її оголошення (п. 3 ч. 2 ст. 395 КПК).
9.2. Ураховуючи установлені апеляційним судом обставини, зазначені в підп. 7.2.-7.4. п. 7 цієї ухвали, колегія суддів вважає, що відсутні підстави для поновлення строку на апеляційне оскарження, оскільки ОСОБА_7 не пропустив строку для її оскарження.
10. Перевіряючи в апеляційному порядку законність, обґрунтованість та вмотивованість оскаржуваної ОСОБА_7 ухвали від 11.05.2021, колегія суддів виходить із того, що за змістом ст. 214 КПК реєстрації в ЄРДР підлягають із подальшим здійсненням досудового розслідування не будь-які заяви чи повідомлення, а лише ті з них, які містять відомості про обставини вчинення кримінального правопорушення.
10.1. Так, слідчий, дізнавач, прокурор невідкладно, але не пізніше 24 годин після подання заяви, повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення або після самостійного виявлення ним з будь-якого джерела обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, зобов`язаний внести відповідні відомості до ЄРДР, розпочати розслідування та через 24 години з моменту внесення таких відомостей надати заявнику витяг із ЄРДР (ч. 1 ст. 214 КПК).
10.2. При цьому відомості про кримінальне правопорушення, викладені у заяві, повідомленні чи виявлені з іншого джерела, повинні відповідати вимогам п. 4 ч. 5 ст. 214 КПК, зокрема мати короткий виклад обставин, котрі можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення (п. 2 Глави 1 Розділу ІІ Положення про Єдиний реєстр досудових розслідувань, порядок його формування та ведення, затвердженого наказом Генерального прокурора від 30.06.2020 №298).
10.3. Тобто згідно з вимогами ч. 1 ст. 214 КПК до ЄРДР вносяться відомості про вчинення кримінального правопорушення лише за наявності інформації про існування обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення (реальність конкретної події: часу, місця, способу та інших фактів), а не будь-яких даних, повідомлених заявником. 
10.4. Крім того, як вважає колегія суддів, за вимогами ч. 1 ст. 214 КПК та п. 1 глави 2 Положення про порядок ведення Єдиного реєстру досудових розслідувань, порядок його формування та ведення, затвердженого наказом Генерального прокурора від 30.06.2020 №298, саме особа, яка вносить відповідні відомості, самостійно визначає попередню правову кваліфікацію, яку й зазначає під час внесення відомостей до ЄРДР.
10.5. Водночас якщо обставини, повідомлені в заяві про вчинення кримінального правопорушення, не містять відомостей про вчинення будь-яких дій чи бездіяльності, які можна хоча б попередньо кваліфікувати як кримінальне правопорушення, інформація щодо них не має вноситися до ЄРДР і досудове розслідування стосовно таких подій не повинно проводитися. Й оцінюючи обставини, повідомлені в заяві, слідчий, дізнавач або прокурор має враховувати положення КК, які визначають, що вважається кримінальним правопорушенням.
10.6. Тому, на думку колегії суддів, при вирішенні справи за скаргою ОСОБА_7 слідчим суддею надано правильне тлумачення змісту ст. 214 КПК.
11. Перевіривши ухвалу слідчого судді, яку оскаржує ОСОБА_7 , з урахуванням змісту поданої ним заяви про злочин від 20.04.2021, колегія суддів вважає, що у такій заяві не наведено жодних обставин та доказів, які б могли свідчити про вчинення Генеральним директором ДК «Укроборонпром» ОСОБА_8 кримінального правопорушення. 
11.1. Так, ОСОБА_7 , хоча й зазначив у заяві про вчинення ОСОБА_8 кримінального правопорушення, передбаченого ст. 364 КК, яке згідно примітки до ст. 45 КК відноситься до корупційних кримінальних правопорушень, проте не вказав фактичні дані, які б могли свідчити, що дії Генерального директора ДК «Укроборонпром» вчинені всупереч інтересам служби, завдали істотну шкоду охоронюваним законом правам, свободам та інтересам окремих громадян або державним чи громадським інтересам, або інтересам юридичних осіб, що є обов`язковими ознаками вищевказаного кримінального правопорушення, склад якого є матеріальним.
11.2. Зокрема, щодо незазначення розміру шкоди, завданої виданням ОСОБА_8 наказу по ДК «Укроборонпром», в судовому засіданні підтвердив і його представник (див. підп. 3.1. п. 3 цієї ухвали).
11.3. Також дії, у зв`язку із якими було ініційовано питання про внесення відомостей до ЄРДР, не можуть свідчити про вчинення іншого кримінального правопорушення, відповідальність за яке була б передбачена КК, у тому числі про перевищення ОСОБА_8 влади або службових повноважень (ст. 365 КК), оскільки зазначена норма закону про кримінальну відповідальність із 28.02.2014 стосується виключно дій працівників правоохоронних органів, яким Генеральний директор ДК «Укроборонпром» не є (підп. 3 п. 1 Розділу I Закону України «Про внесення змін до Кримінального та Кримінального процесуального кодексів України щодо імплементації до національного законодавства положень статті 19 Конвенції ООН проти корупції» №746-VII від 21.02.2014).
11.4. Тому, на думку колегії суддів, ОСОБА_7 у своїй заяві про кримінальне правопорушення повідомив обставини, які можуть свідчити про здійснення організаційних заходів, пов`язаних із діяльністю ДК «Укроборонпром», а не про вчинення дій, які можуть бути кваліфіковані за статтями КК.
12. Крім того, колегія суддів звертає увагу на те, що хоча й ОСОБА_7  у своїй заяві вказує про вчинення  ОСОБА_8  кримінального правопорушення, яке передбачене ст. 364 КК, проте, як вбачається зі змісту заяви, фактично ОСОБА_7  оскаржує наказ Генерального директора ДК «Укроборонпром» №496 від 21.12.2020, порядок оскарження якого є іншим аніж кримінальний процесуальний.
13. Отже, висновок слідчого судді з приводу відсутності у заяві ОСОБА_7 до НАБУ від 20.04.2021 відомостей про вчинення кримінального правопорушення відповідає фактичним обставинам кримінального провадження.
14. Таким чином, оскаржувану ухвалу постановлено з дотриманням норм кримінального процесуального закону.
15. Рішення, одне з яких за результатами розгляду апеляційної скарги може постановити апеляційний суд, передбачені ст. 407 КПК.
15.1. За наслідками апеляційного розгляду за скаргою на ухвали слідчого судді суд апеляційної інстанції має право: (1) залишити ухвалу без змін; (2) скасувати ухвалу і постановити нову ухвалу (ч. 3 ст. 407 КПК).
15.2. Із огляду на законність, обґрунтованість та вмотивованість оскаржуваного рішення апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді - без змін.
Керуючись ст. ст. 7, 8, 26, 33-1, 216, 303, 304, 306, 404, 405, 407, 419, 422, 532, п. 20-2 Розділу ХІ «Перехідні положення» Кримінального процесуального кодексу України, ч. 2 ст. 3, ч. 1 ст. 8, ч. ч. 1 і 2 ст. 55, п. 8 ч. 2 ст. 129 Конституції України, колегія суддів

П О С Т А Н О В И Л А:

Відмовити ОСОБА_7 у задоволенні клопотання про поновлення строків на апеляційне оскарження.
Апеляційну скаргу ОСОБА_7 залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Вищого антикорупційного суду від 11 травня 2021 року – без змін.
Ухвала є остаточною, набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий:	ОСОБА_2   	
Судді:	ОСОБА_3 	
 	ОСОБА_4