Справа № 127/11739/20
Провадження № 22-ц/801/964/2021
Категорія: 10
Головуючий у суді 1-ї інстанції Федчишен С. А.
Доповідач:Міхасішин І. В.

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 травня 2021 року	Справа № 127/11739/20	м. Вінниця	

Вінницький апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з цивільних справ: головуючого: Міхасішина І.В.
суддів: Матківської М.В., Войтка Ю.Б. 
за участю секретаря судового засідання: Безрученко Н.Р.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Вінниці справу 127/11739/20 за позовом  ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання майна спільною сумісною власністю подружжя та поділ майна подружжя 
за апеляційною скаргою  ОСОБА_2 на ухвалу Вінницького міського суду Вінницької області від 10 березня 2021 року про призначення експертизи, постановлену у складі судді Федчишена С.А., 
встановив:

01 червня 2020 року ОСОБА_1 звернулася з позовом до ОСОБА_2 про визнання майна спільною сумісною власністю подружжя та поділ майна подружжя.
Ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 10 березня 2021 року задоволено клопотання.
Призначено у справі комплексну судову оціночно – будівельну, оціночно – земельну та автотоварознавчу експертизу, проведення якої доручити експертам Вінницького науко- дослідного експертно – криміналістичного центру МВС України.
На  вирішення експертів поставлено наступні питання:
- яка середня ринкова вартість автомобіля, подібного за своїми якостями (технічними характеристиками) автомобілю марки Tоyota модель Sienna, 2016 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_1 на дату проведення експертизи?
- яка середня ринкова вартість автомобіля, подібного за своїми якостями (технічними характеристиками) автомобілю марки Audi модель А8, 2015 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_2 на дату проведення експертизи?
- яка середня ринкова вартість автомобіля, подібного за своїми якостями (технічними характеристиками) автомобілю марки Tоyota модель Camry, 2017 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_3 на дату проведення експертизи?
- яка дійсна (ринкова) вартість об`єкта нерухомого майна – нежитлового приміщення, загальною площею 33,1 кв.м., яке розташоване за адресою: АДРЕСА_1 на дату проведення експертизи?
- яка дійсна (ринкова) вартість об`єкта нерухомого майна – квартири АДРЕСА_2 , загальною площею 225кв.м. на дату проведення експертизи?
- яка дійсна (ринкова) вартість земельної ділянки, площею 0,0025га кадастровий номер 0510100000:01:037:0214, «для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд», що розташована за адресою: АДРЕСА_3 на дату проведення експертизи?
- яка дійсна (ринкова) вартість земельної ділянки, площею 0,0025га кадастровий номер 0510100000:01:037:0219, «для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд», що розташована за адресою: АДРЕСА_3 на дату проведення експертизи?
- яка дійсна (ринкова) вартість об`єкта нерухомого майна – нежитлової будівлі гаражів, які розташовані за адресою: АДРЕСА_3 на дату проведення експертизи?
Витрати за проведення експертизи покладено на ОСОБА_1 .
Провадження у справі зупинене на час проведення експертизи.
Ухвала суду першої інстанції мотивована тим, що оскільки для повного та всебічного з`ясування обставин, які мають значення для справи потрібні спеціальні знання.
Із такою ухвалою не погодився відповідач ОСОБА_2 , подав апеляційну скаргу, у якій просить скасувати ухвалу суду та направити справу для продовження розгляду по суті до суду першої інстанції.
Основні доводи апеляційної скарги зводяться до того, що при призначенні експертизи судом експерт або експертна установа обирається сторонами за взаємною згодою, а якщо такої згоди не досягнуто у встановлений судом строк, експерта та експертну установу визначає суд, однак жодного строку на узгодження експертної установи чи експерта судом надано не було, .
Відзив на апеляційну скаргу не надходив.
В судовому засіданні представник відповідача ОСОБА_2 – адвокат Бездітна Т.В. апеляційну скаргу підтримала просила суд її задовольнити.
Позивач ОСОБА_1 в судовому засіданні заперечувала щодо задоволення апеляційної скарги.
Частинами 1, 2 статті 367 ЦПК України передбачено, що суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.
Апеляційний суд, заслухавши доповідь судді - доповідача, перевіривши законність і обґрунтованість оскаржуваної ухвали в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, приходить до наступних висновків.
Постановляючи ухвалу про призначення експертизи, суд першої інстанції виходив з того, що для встановлення обставин справи та вирішення спору необхідними є спеціальні знання.
Колегія суддів погоджується з таким висновком суду першої інстанції та вважає його правильним з огляду на таке.
Як закріплено у статті 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.
Досягнення завдань цивільного судочинства забезпечується, зокрема, за допомогою доказування - одного із основоположних елементів правосуддя.
Серед джерел доказів відповідно до статті 76 ЦПК України є, зокрема, висновок експерта.
Призначення та проведення експертизи у цивільному судочинстві регулюється статтями 103-113 ЦПК України, Законом України «Про судову експертизу» та Інструкцією про призначення та проведення судових експертиз та експертних досліджень та Науково-методичних рекомендацій з питань підготовки та призначення судових експертиз та експертних досліджень .
Зокрема, в частині 1 статті 103 ЦПК України визначено, що суд призначає експертизу у справі за сукупності таких умов: 1) для з`ясування обставин, що мають значення для справи, необхідні спеціальні знання у сфері іншій, ніж право, без яких встановити відповідні обставини неможливо; 2) сторонами (стороною) не надані відповідні висновки експертів із цих самих питань або висновки експертів викликають сумнів щодо їх правильності.
Отже діючим цивільним процесуальним законодавством передбачено, що експертиза у справі призначається судом у разі необхідності з`ясування фактичних обставин, що становлять предмет доказування.
Як вбачається із матеріалів справи, клопотання ОСОБА_1 про призначення оціночно – будівельної, оціночно – земельної та автотоварознавчої експертизи надійшло до суду 20 січня 2021 року (а.с. 88 т.2), в матеріалах справи міститься доказ направлення клопотання відповідачеві (а.с. 86 т.2).
Ураховуючи наведені обставини та положення закону, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов правильного висновку про доцільність призначення у справі оціночно – будівельної, оціночно – земельної та автотоварознавчої експертизи, оскільки для правильного вирішення спору необхідні спеціальні знання.
Частиною 4 статті 103 цього Кодексу визначено, що питання, з яких має бути проведена експертиза, визначаються судом.
Крім того, відповідно до частини 5 статті 103 цього Кодексу учасники справи мають право запропонувати суду питання, роз`яснення яких, на їхню думку, потребує висновку експерта. У разі відхилення або зміни питань, запропонованих учасниками справи, суд зобов`язаний мотивувати таке відхилення або зміну.
Відповідно до статей 42, 48 ЦПК України у справах позовного провадження учасниками справи є сторони, треті особи. Сторонами в цивільному процесі є позивач і відповідач.
Відповідно до статті 104 ЦПК України про призначення експертизи суд постановляє ухвалу, в якій зазначає підстави проведення експертизи, питання, з яких експерт має надати суду висновок, особу (осіб), якій доручено проведення експертизи, перелік матеріалів, що надаються для дослідження, та інші дані, які мають значення для проведення експертизи.
Частиною 1 статті 107 ЦПК України визначено, що матеріали, необхідні для проведення експертизи, експерту надає суд, якщо експертиза призначена судом. При призначенні експертизи суд з урахуванням думки учасників справи визначає, які саме матеріали необхідні для проведення експертизи.
Разом з тим, відповідач, як учасник справи, Відповідач та його представник заперечували щодо призначення автотоварознавчої експертизи оскільки дані автомобілі вибули із володіння сторін. Крім того, заперечували щодо доручення проведення експертизи експертам Вінницької філії Київського НДІСЕ, а просили доручити проведення експерту фізичній особі – підприємцю.
При цьому відповідачем та його представником не вказано кому саме доручити проведення експертизи та не надано свідоцтва про присвоєння кваліфікації судового експерта, виданого Міністерством юстиції України відповідно до Положення про експертно-кваліфікаційні комісії та атестацію судових експертів, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 03 березня 2015 року № 301/5, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 04 березня 2015 року за № 249/26694. Крім того, не надано переліку питань, які необхідно поставити перед експертом.
Доводи апеляційної скарги про те, що судом не надано строку на узгодження експертної установи чи експерта, колегія суддів вважає безпідставними, оскільки з матеріалів справи вбачається, що 21 січня 2021 року на адресу відповідача ОСОБА_2 засобом поштового зв`язку було направлено клопотання про призначення експертиз, що підтверджується поштовим повідомленням (а.с. 86 т. 2) та мав можливість до судового засідання визначитись та надати для узгодження експертну установу, однак останнім не було надано кому саме доручити проведення експертизи.
Таким чином, суд першої інстанції постановив ухвалу з додержанням норм процесуального права, що відповідно до статті 375 ЦПК України є підставою для залишення апеляційної скарги без задоволення, а судового рішення без змін.
Ухвалою Вінницького апеляційного суду від 19 квітня 2021 року відстрочено відповідачу ОСОБА_2 сплату судового збору за подання апеляційної скарги до закінчення апеляційного провадження у справі. 
З матеріалів справи слідує, що відповідно до п. 1.9 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» ставка судового збору за подання апеляційної скарги на ухвалу суду фізичною особою становить 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду.
Відповідно до Закону України «Про Державний бюджет України на 2020 рік» станом на 1 січня 2021 року розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб становив 2270 грн.
Таким чином, розмір судового збору за подання апеляційної скарги становить  454 грн (2270 грн. х 0,2).
Оскільки апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишено без задоволення, тому йому слід сплатити за подання апеляційної скарги в розмірі 454 грн на користь держави.
Враховуючи викладене вище, керуючись статтями 367, 368, 375, 382, 384 ЦПК України, Суд, 
постановив:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишити без задоволення, а ухвалу Вінницького міського суду Вінницької області від 10 березня 2021 року залишити без змін.
Стягнути з ОСОБА_2 судовий збір за подання апеляційної скарги в розмірі 454 гривні на користь держави
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Головуючий І.В. Міхасішин 

Судді: М.В. Матківська

Ю.Б. Войтко