ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А
і м е н е м  У к р а ї н и

11 червня 2021 року 	м. Дніпро	справа № 160/10819/20	

Третій апеляційний адміністративний суд 
у складі колегії суддів: головуючого - судді  Шлай А.В. (доповідач),
                               суддів:  Кругового О.О., Прокопчук Т.С.,      
      розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Територіального управління Державної судової адміністрації України в Дніпропетровській області на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 09 грудня 2020 р. (суддя Рищенко А.Ю.)  в адміністративній справі № 160/10819/20 за позовом ОСОБА_1 до Територіального управління Державної судової адміністрації України в Дніпропетровській області,  третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача - Головне управління Державної казначейської служби України в Дніпропетровській області, про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії, - 
                                             В С Т А Н О В И В:
               
           ОСОБА_1 звернувся з позовом до суду, в якому просив визнати протиправним дії Територіального управління Державної судової адміністрації України в Дніпропетровської області щодо нарахування та виплати йому, як судді Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська, суддівської винагороди за період з 01 серпня 2020 р. по 31 серпня 2020 р. із застосуванням щомісячного обмеження її нарахування сумою 47320,00 грн., передбаченого частиною третьою статті 29 Закону України "Про Державний бюджет України на 2020 рік"  із змінами та доповненнями, внесеними  Законом України № 553-ІХ від 13 квітня 2020 року; зобов`язати Територіальне управління Державної судової адміністрації України в Дніпропетровської області провести нарахування суддівської винагороди йому, як судді Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська, за період з 01 серпня 2020 р. по 31 серпня 2020 р. на підставі частин 2, 3, 4 статті 135 Закону України "Про судоустрій і статус суддів",  виходячи з базового розміру посадового окладу судді 30 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, розмір якого встановлено на 1 січня календарного року, з урахуванням регіонального коефіцієнту 1,2 та надбавки за вислугу років у розмірі 20% з утриманням з цих сум передбачених законом податків та обов`язкових платежів при їх виплаті, без застосування будь-яких обмежень передбачених частиною третьою  статті 29 Закону України "Про Державний бюджет України на 2020 рік"  із змінами та доповненнями, внесеними   Законом України № 553-ІХ від 13 квітня 2020 року; стягнути з Територіального управління Державної судової адміністрації України в Дніпропетровської області на його користь як судді Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська недоплачену суддівську винагороду за період з 01 серпня 2020 р. по 31 серпня 2020 р. у розмірі 43576,40 грн. з утриманням з цих сум передбачених законом податків та обов`язкових платежів при їх виплаті.
                В обґрунтування пред`явленого позову зазначалось, що відповідач нарахував та виплатив позивачу суддівську винагороду у розмірі, який є нижчим, ніж встановлено у статті 135 Закону України "Про судоустрій і статус суддів". Закон України від 13 квітня 2020 р. №553- IX "Про внесення змін до Закону України "Про Державний бюджет України на 2020 рік" не може визначати суддівську винагороду, оскільки відповідно до статті 130 Конституції України розмір винагороди судді встановлюється законом про судоустрій, а стаття 135 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" вказує, що суддівська винагорода регулюється лише цим законом та не може визначатися іншими нормативно-правовими актами.
                Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 09 грудня 2020 р., ухваленим за результатами розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, позов задоволено.
            Рішення суду першої інстанції оскаржено в апеляційному порядку відповідачем. Посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права, скаржник просить  суд скасувати оскаржене рішення суду першої інстанції, прийняте нове, яким у задоволенні позову відмовити. Скаржник зазначає про помилковість висновку суду першої інстанції про те, що відповідач при нарахуванні та виплаті суддівської винагороди мав керуватися виключно Законом України "Про судоустрій і статус суддів". У спірний період нарахування суддівської винагороди позивачу здійснювалось у відповідності до статті 29 Закону України "Про Державний бюджет України на 2020 рік" (в редакції Закону № 553-ІХ).
               Письмовий відзив на апеляційну скаргу від позивача до суду апеляційної інстанції не надходив.
                Розгляд апеляційної скарги здійснено в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, як це передбачено статтею 311 Кодексу адміністративного судочинства України.
            Здійснюючи перевірку оскарженого рішення суду першої інстанції, колегія суддів керується приписами статті 242 Кодексу адміністративного судочинства України, відповідно до яких рішення суду повинно ґрунтуватись на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи. Судове рішення має відповідати завданню адміністративного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.
               Судом першої інстанції встановлено наступні обставини у справі:
               Позивач є суддею Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська згідно Указу Президента України № 698/2019 від 17 вересня 2019 р. Наказом голови Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська № 156-К від 23 вересня 2019 р. позивачу призначена надбавка за вислугу років у розмірі 20% від посадового окладу. Згідно інформації Територіального управління Державної судової адміністрації України в Дніпропетровській області посадовий оклад позивача за серпень 2020 року обмежено на  суму 43 576,40 грн.
              Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції дійшов висновку про протиправність нарахування та виплати позивачу суддівської винагороди у серпні 2020 р. із застосуванням обмеження нарахування.
                Колегія суддів зазначає наступне.
              Частиною 1-5 статті 135 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" визначено, що суддівська винагорода регулюється цим Законом та не може визначатися іншими нормативно-правовими актами.
               18 квітня 2020 р. набрав чинності Закон № 553-IX, згідно з пунктом 10 розділу І якого Закон № 294-IX "Про Державний бюджет України на 2020 рік" доповнено, у тому числі, статтею 29, відповідно до якої у квітні 2020 року та на період до завершення місяця, в якому відміняється карантин, установлений Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої корона вірусом SARS-CoV-2, заробітна плата, грошове забезпечення працівників, службових і посадових осіб бюджетних установ (включаючи органи державної влади та інші державні органи, органи місцевого самоврядування) нараховуються у розмірі, що не перевищує 10 розмірів мінімальної заробітної плати, встановленої на 1 січня 2020 року. При цьому, у зазначеному максимальному розмірі не враховуються суми допомоги по тимчасовій непрацездатності, допомоги для оздоровлення, матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань та оплата щорічної відпустки (частина перша). Обмеження, встановлене у частині першій цієї статті, застосовується також при нарахуванні заробітної плати, суддівської винагороди, грошового забезпечення відповідно народним депутатам України, суддям, суддям Конституційного Суду України, членам Вищої ради правосуддя, членам Вищої кваліфікаційної комісії суддів України, прокурорам, працівникам, службовим і посадовим особам Національного банку України, а також іншим службовим і посадовим особам, працівникам, оплата праці яких регулюється спеціальними законами (крім осіб, встановлених у переліку, затвердженому Кабінетом Міністрів України відповідно до частини другої цієї статті); (частина третя)
              Рішенням Конституційного Суду України від 28 серпня 2020 р. №10-/2020 визнано такими, що не відповідають Конституції України положення статті 29 Закону України "Про Державний бюджет України на 2020 рік".
               Зважаючи на те, що до Закону України "Про судоустрій і статус суддів", в частині, яка регламентує розмір суддівської винагороди, у спірний період зміни не вносилися, тому законних підстав для обмеження її виплати (десятьма прожитковими мінімумами) не було.
                Щодо доводів апеляційної скарги про неузгодженість Законів № 553-ІХ та № 1402-VIII.
               Верховний Суд у постанові від 03 березня 2021 р. у справі № 340/1916/20 вказав на те, що для спірних правовідносин спеціальними є норми статті 135 Закону № 1402-VIII, які попри те, що в часі цей Закон прийнятий раніше, мають пріоритет стосовно пізніших положень Закону № 294-ІХ (у редакції Закону № 553-ІХ). Основний Закон України має найвищу юридичну силу, тож спеціальність Закону № 1402-VIII, зокрема його статті 135, що спирається передусім на конституційні положення частини другої статті 130 і є своєрідним її продовженням, у цьому випадку безапеляційно долає доктринальний принцип подолання колізії правових норм, за яким наступний закон з того самого питання скасовує дію попереднього (попередніх).
          Разом з цим, колегія суддів не може погодитись із обраними позивачем способом захисту його порушених прав. Задовольняючи позовні вимоги у повному обсязі, суд першої інстанції і зобов`язав Територіальне управління Державної судової адміністрації України в Дніпропетровської області провести нарахування суддівської винагороди, і одночасно стягнув з Територіального управління Державної судової адміністрації України в Дніпропетровської області  недоплачену суддівську винагороду у розмірі 43576,40 грн. 
          Колегія суддів звертає увагу, що наслідком зобов`язання відповідача провести перерахунок суддівської винагороди є визначення відповідачем суми, яка підлягає сплаті, та подальша її виплата позивачеві. Зобов`язавши відповідача здійснити перерахунок суддівської винагороди і одночасно стягнувши недоплачену суму, суд першої інстанції обрав взаємовиключні способи захисту порушеного права. 
          Колегія суддів вважає, що оскільки сума суддівської винагороди не нараховувалась у спірний період відповідачем у розмірі, визначеному законом, відтак належним способом захисту порушеного права є саме  зобов`язання Територіального управління Державної судової адміністрації України в Дніпропетровської області провести нарахування позивачу суддівської винагороди із подальшою її виплатою. 
             Керуючись статтями 315, 317, 321, 322, 325,328 Кодексу адміністративного судочинства України, суд
                                               П О С Т А Н О В И В:
    
          Апеляційну скаргу Територіального управління Державної судової адміністрації України в Дніпропетровській області - задовольнити частково.
               Рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 09 грудня 2020 р. в адміністративній справі № 160/10819/20 -  скасувати в частині  стягнення з Територіального управління Державної судової адміністрації України в Дніпропетровської області на його користь як судді Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська недоплачену суддівську винагороду за період з 01 серпня 2020 р. по 31 серпня 2020 р. у розмірі 43576,40 грн. з утриманням з цих сум передбачених законом податків та обов`язкових платежів при їх виплаті та ухвалити в цій частині нове рішення -  про відмову у задоволенні позову.
          Абзац третій резолютивної частини рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 09 грудня 2020 р. в адміністративній справі № 160/10819/20 - змінити, доповнивши словосполучення «провести нарахування» словосполученням «та виплату».
          В іншій частині рішення Дніпропетровського  окружного адміністративного суду від 09 грудня 2020 р. в адміністративній справі № 160/10819/20  - залишити без змін.
          Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили 11 червня 2021 р. і оскарженню в касаційному порядку не підлягає, відповідно до пункту 1 частини 6 статті 12 та пункту 2 частини 5 статті 328 Кодексу адміністративного судочинства України.
   
 Головуючий - суддя                                                                         А.В. Шлай 

                               суддя                                                                      О.О. Круговий 

                               суддя                                                                      Т.С. Прокопчук