Справа № 462/5665/17                                Головуючий у 1 інстанції: Гедз Б.М. 
Провадження № 22-ц/811/15/21                        Доповідач в 2-й інстанції: Ніткевич А. В. 
Категорія: 66

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ 
       11 травня 2021 року Львівський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:
головуючого - судді Ніткевича А.В., 
суддів: Бойко С.М., Копняк С.М., 
секретаря Жукровської Х.І.
з участю представника правонаступника позивача ОСОБА_1 , представника відповідача ОСОБА_2 
розглянувши в порядку спрощеного провадження в приміщенні Львівського апеляційного суду цивільну справу за апеляційною скаргою представника ОСОБА_3 – ОСОБА_2 на ухвалу Залізничного районного суду м. Львова від 07 грудня 2020 року у справі за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_3 , третя особа – Залізничний відділ Головного управління Державної міграційної служби у Львівській області про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням,-
встановив:
У листопаді 2017 року позивач звернувся до суду з позовом до ОСОБА_3 , з участю третьої особи Залізничного відділу Головного управління Державної міграційної служби у Львівській області, просив визнати ОСОБА_3 такою, що втратила право на користування житловим приміщенням в квартирі АДРЕСА_1 . 
Вимоги обгрунтовував тим, що квартира АДРЕСА_1 належить йому на праві приватної власності. Окрім нього, у вказаній квартирі зареєстрована відповідачка, дочка ОСОБА_3 , проте з липня 2012 року відповідачка у спірній квартирі не проживає, оскільки є громадянкою Російської Федерації та постійно там проживає. Зазначає, що реєстрація відповідачки у спірній квартирі порушує його право, як власника, володіти, користуватися та розпоряджатися власністю. Враховуючи, що відповідач відсутня у спірній квартирі понад встановлені законодавством строки, просив визнати її такою, що втратила право користування житлом.
Заочним рішенням Залізничного районного суду м. Львова від 15 січня 2018 року позов задоволено. 
Визнано ОСОБА_3 такою, що втратила право користування житловим приміщенням в квартирі АДРЕСА_1 .
Стягнуто з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_4 судовий збір в сумі 640 грн.
13.10.2020 представник відповідачки ОСОБА_2 подав заяву про скасування заочного рішення Залізничного районного суду м. Львова від 15 січня 2018 року.
Ухвалою Залізничного районного суду м. Львова від 26 жовтня 2020 року скасовано заочне рішення Залізничного районного суду м. Львова від 15 січня 2018 року і призначено дану справу до розгляду в порядку загального позовного провадження (т. 1 а.с. 76-77).
ІНФОРМАЦІЯ_1 позивач ОСОБА_4 помер у віці 63 роки, актовий запис № 1240 (т. 1 а.с. 109).
07.12.2020 ОСОБА_5 подала заяву про залучення її до участі у справі як правонаступника позивача, оскільки на її користь 23.08.2019 ОСОБА_4 склав заповіт, в шестимісячний строк вона звернулася у нотаріальну контору із заявою про прийняття спадщини, 15.09.2020 отримала свідоцтво про право на спадщину за заповітом. Крім цього, на підставі договору довічного утримання від 05.10.2019 набула право власності на спірну квартиру. 
Оскаржуваною ухвалою Залізничного районного суду м. Львова від 07 грудня 2020 року клопотання адвоката Шуріної Н.Р. в інтересах ОСОБА_5 про залучення правонаступника позивача задоволено.
Залучено ОСОБА_5 , як правонаступника позивача ОСОБА_4 .
Ухвалу суду оскаржив представник відповідачки ОСОБА_2 , вважає ухвалу незаконною та необґрунтованою, постановленою з порушенням норм процесуального права, оскільки покійний ОСОБА_4 до дня своєї смерті з відповідним позовом не звертався та на подання такого позову адвоката ОСОБА_6 не уповноважував.
Зокрема зазначає, що в судовому засіданні адвокат Хром`як У.В. ствердила, що підпис на позовній заяві її, однак договір про надання правової допомоги укладений після подання позову, відтак адвокат Хром`як У.В. на час подання позову не мала повноважень на підписання позовної заяви.
Натомість, на думку апелянта, оскаржуваною ухвалою суд підтвердив наявність у померлого ОСОБА_4 волевиявлення на звернення до суду з відповідним позовом та наявність у адвоката ОСОБА_6 необхідного обсягу цивільної процесуальної дієздатності на підписання позовної заяви. 
Просить скасувати ухвалу Залізничного районного суду м. Львова від 07 грудня 2020 року та винести постанову якою відмовити в задоволенні клопотання, повернути матеріали справи до суду першої інстанції для прийняття рішення про повернення позовної заяви.
01.02.2021 на адресу апеляційного суду надійшов відзив ОСОБА_5 на апеляційну скаргу, у якому остання просить залишити апеляційну скаргу без задоволення, а оскаржувану ухвалу без змін.
Заслухавши суддю-доповідача, пояснення учасників справи, перевіривши законність і обґрунтованість ухвали суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення враховуючи таке.
Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
Цивільне судочинство здійснюється за правилами, передбаченими ЦПК України, у порядку: наказного провадження, позовного провадження (загального або спрощеного), окремого провадження (ч. 2 ст. 19 ЦПК України).
Відповідно до частини першої статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.
Згідно із ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав і основоположних свобод, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру.
Постановляючи оскаржувану ухвалу та залучаючи у справі правонаступника позивача суд першої інстанції виходив з того, що оскільки до  ОСОБА_5 перейшли права щодо майна, яке належало позивачу ОСОБА_4 і такий перехід прав (матеріальне правонаступництво) відбувся під час розгляду справи у суді, тому в силу вимог статті 55 ЦПК України її необхідно залучити до участі у справі, як правонаступника позивача за позовом.
Перевіряючи законність та обґрунтованість оскаржуваного судового рішення, колегія суддів виходить з такого.
Відповідно до ст. 55 ЦПК України у разі смерті фізичної особи, суд залучає до участі у справі правонаступника відповідної сторони на будь-якій стадії судового процесу; усі дії, вчинені в цивільному процесі до вступу правонаступника, обов`язкові для нього так само, як вони були обов`язкові для особи, які він замінив.
Таким чином, процесуальне правонаступництво - це заміна сторони або третьої особи (правопопередника) іншою особою (правонаступником) у зв`язку із вибуттям із процесу суб`єкта спірного або встановленого рішенням суду правовідношення, за якої до правонаступника переходять усі процесуальні права та обов`язки правопопередника і він продовжує в цивільному судочинстві участь останнього.
Аналіз норм цивільного процесуального законодавства дає підстави для висновку про те, що зокрема, у разі смерті, фізична особа може бути замінена її правонаступником, якщо спірні правовідносини допускають правонаступництво.
Поряд з цим, зважаючи на те, що у межах даного апеляційного провадження колегія суддів вирішує виключно процесуальне питання, а саме законність оскаржуваного судового рішення з точки зору наявності підстав для залучення правонаступника позивача, обставини щодо підставності позовної заяви, волевиявлення позивача на подання позову, чи повноважень адвоката на представництво інтересів позивача в принципі, колегія суддів не перевіряє.
Як беззаперечно вбачається з матеріалів справи, позивач ОСОБА_4 звернувшись до суду з позовними вимогами, предметом яких є визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, визначив відповідачем  ОСОБА_3 
ІНФОРМАЦІЯ_1 позивач ОСОБА_4 помер у віці 63 роки, актовий запис № 1240 (т. 1 а.с. 109).
У зв`язку зі смертю ОСОБА_4 відкрилася спадщина, до складу якої входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті (ст.1218 ЦК України).
З матеріалів справи вбачається, що звертаючись із заявою про залучення до участі у справі як правонаступника позивача, ОСОБА_5 подала копію заповіту від 23.08.2019 згідно із яким ОСОБА_4 все своє майно заповів ОСОБА_5 .
15.09.2020 ОСОБА_5 отримала свідоцтво про право на спадщину за заповітом.
Крім цього, 05.10.2019 між ОСОБА_4 та ОСОБА_5 був укладений договір довічного утримання (догляду), за умовами якого  ОСОБА_5 набула право власності на кв. АДРЕСА_1 і (т. 1 а.с. 107, 151, 154-155).
Таким чином, встановивши, що ОСОБА_5 є спадкоємцем покійного позивача ОСОБА_4 , суд першої інстанції підставно залучив її у справі як правонаступника, вирішивши при цьому, виключно процесуальне питання.
Враховуючи те, що спірні правовідносини допускають правонаступництво, оскільки не відносяться до тих, які в силу ст. 1219 ЦК України є особистими і відносно яких правонаступництво недопустиме, колегія суддів вважає, що оскаржувана ухвала є законною, а відповідні висновки місцевого суду обгрнутованими.
Інші доводи апеляційної скарги, які зводяться до безпідставності заявлених вимог, колегія суддів до уваги не перевіряє, оскільки такі перевірятимуться на предмет підставності при вирішенні спору по суті, а не в межах розгляду апеляційної скарги на ухвалу про залучення правонаступника.
Оскаржувана ухвала прийнята з додержанням норм процесуального права, доводи апеляційної скарги висновків суду першої інстанції не спростовують.
Відповідно до статті 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Керуючись ст.ст. 258, 259, 367, 368, п. 1 ч. 1 ст. 374, ст. ст. 381, 382, 383 ЦПК України, суд,-
постановив:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_3 – ОСОБА_2 залишити без задоволення.
Ухвалу Залізничного районного суду м. Львова від 07 грудня 2020 року – залишити без змін.
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття, може бути оскаржена шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного тексту постанови.

Повний текст постанови складений 13 травня 2021 року.

Головуючий: А.В. Ніткевич 

Судді: С.М. Бойко

С.М. Копняк