Дата документу  Справа № 333/1757/21 

ЗАПОРІЗЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД 

Єдиний унікальний № 333/1757/21                         Головуючий в 1 інст. Круглікова А.В.
Провадження №33/807/396/21                                                Доповідач в 2 інст.Дадашева С.В.
Категорія ч.3ст.173-4 КУпАП
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 червня 2021року                         місто Запоріжжя

Суд апеляційної інстанції у складі судді судової палати з розгляду кримінальних справ Запорізького апеляційного суду Дадашевої С.В.,за участю особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності -  ОСОБА_1 , її захисника - адвоката Мартиненка А.В., неповнолітньої потерпілої ОСОБА_2 та її законного представника ОСОБА_3 розглянув в апеляційному порядку у відкритому судовому засіданні справу про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 за апеляційною скаргою останньої на постанову Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 26 квітня2021 року, якою
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українки, громадянки України, уродженки м.Запоріжжя, зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживає за адресою: АДРЕСА_2 , РНОКПП: НОМЕР_1 , визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст.173-4 Кодексу України про адміністративні правопорушення, та накладено на неї адміністративне стягнення у виді штрафу в дохід держави в розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень.
Стягнуто з ОСОБА_1 454 (чотириста п`ятдесят чотири) гривні 00 копійок судового збору.

Згідно з постановою суду, ОСОБА_1 має на вихованні неповнолітню доньку – ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка навчається в 8-Б класі Запорізького академічного ліцею №23, та яка в період часу з 25 січня 2021 року по 30 січня 2021 року в соціальній мережі «Інстаграмм» створила оголошення про знайомство від імені своєї однокласниці – неповнолітньої ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , метою було цькування та насміхання з образливими словами, та на своїй сторінці в соціальній мережі «Інстаграмм» створила написи з погрозами, чим могла бути заподіяна шкода психологічного характеру неповнолітній ОСОБА_2 , та скоїла булінг через соціальні мережі у відношенні учасника освітнього процесу у віці 14 до 16 років.
В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить постанову суду скасувати, а провадження в справі закрити.
В обґрунтування своєї скарги зазначає, що під час розгляду справи судом не дотримано вимоги матеріального та процесуального права.
Вважає, що відповідно до диспозиції ч.1 ст.173-4 КУпАП, обов`язковою ознакою об`єктивної сторони правопорушення є неодноразовість вчинення дій, передбачених даною нормою закону.
Між тим, докази щодо існування факту неодноразовості вчинення дій, передбачених зазначеною нормою закону, в матеріалах справи про адміністративне правопорушення відсутні.
З матеріалів справи вбачається, що подія була лише у січні 2021 року, а тому не може йти мова про систематичність цькування або знущання, яке визначається поняттям «булінг».
На думку апелянта, матеріали провадження не містять достатньої кількості належних та допустимих доказів, які б переконливо вказували на вчинення дій, зазначених у диспозиції ч.1 ст.173-4 КУпАП.
Вважає, що в оскаржуваній постанові та протоколі про адміністративне правопорушення не зазначено об`єктивної та суб`єктивної сторони правопорушення.
Крім того, поза увагою суду залишився той факт, що в даному провадженні при проведенні перевірки поліцією, не визначено фізичну чи психологічну шкоду, завдану поведінкою винної особи, яка має встановлюватись на підставі висновків компетентних спеціалістів.
Районний суд формально послався на протокол про адміністративне правопорушення та матеріали справи, але не надав їм правової оцінки, у зв`язку з чим не з`ясував чи було вчинено правопорушення, чи винна особа в його вчиненні, а також інші обставини, що мають значення.

Заслухавши  ОСОБА_1 , її захисника – адвоката Мартиненка А.В., які підтримали апеляційну скаргу та просили її задовольнити; неповнолітню потерпілу  ОСОБА_2  та її законного представника  ОСОБА_3 , які заперечували проти задоволення апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи та доводи, викладені в апеляційній скарзі, апеляційний суд доходить таких висновків.

Згідно з вимогами ст.280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
На думку апеляційного суду, цих вимог закону суд першої інстанції дотримався при розгляді справи.
Висновки суду про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст.173-4 КУпАП, засновані на досліджених в судовому засіданні доказах та є обґрунтованими.
Під час розгляду справи про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 судом виконані вимоги ст.ст.280,283 КУпАП та повно, всебічно з`ясовані обставини справи, дотримані вимоги закону щодо змісту постанови про адміністративне правопорушення.
Висновки суду про винуватість ОСОБА_1 у інкримінованому їй правопорушенні фактичним обставинам справи відповідають та підтверджуються відомостями, які містяться:
в протоколі про адміністративне правопорушення від 23 березня 2021 року серії ВАБ №588670; 
в протоколі прийняття заяви про кримінальне правопорушення та іншу подію від 02 лютого 2021 року; 
фотознімками, що роздруковані з Інтернет-сайту знайомств « ОСОБА_5 » та з соціальної мережі « ІНФОРМАЦІЯ_4 »;
характеристикою ОСОБА_6 за підписом класного керівника ОСОБА_7 та директора школи ОСОБА_8 ;
поясненнями ОСОБА_1 ; потерпілої ОСОБА_2 , її законного представника ОСОБА_3 , інспектора СЮ ПВП Запорізького РУП ГУНП в Запорізькій області Шматала С.В.; свідка ОСОБА_9 , наданими в судовому засіданні.
При розгляді справи судом першої інстанції ОСОБА_1 свою вину визнала частково, пояснила, що їй було відомо про факт розміщення її донькою ОСОБА_4 оголошення на сайті знайомств від імені ОСОБА_2 . Про те, що її донька ОСОБА_4 створила сторінку в соціальній мережі «Інстаграмм» ОСОБА_1 дізналась від директора школи. Через декілька днів зазначена сторінка була видалена. Її донька ОСОБА_4 вибачилась перед ОСОБА_2 . Крім того, зазначила, що створити сторінку в соціальній мережі «Інстаграмм» ОСОБА_4 спонукала подруга.
У судовому засіданні суду першої інстанції допитана в присутності законного представника потерпіла ОСОБА_2 зазначила, що погрози, опубліковані ОСОБА_4 на сторінці в соціальній мережі « ІНФОРМАЦІЯ_4 », вона сприйняла на власний рахунок. Крім того, вказала, що ОСОБА_4 не хотіла вибачатись та зробила це не щиро.
Також при розгляді справи судом першої інстанції законний представник потерпілої ОСОБА_3 зазначила, що подібні дії стосовно її доньки ОСОБА_4 вчиняла неодноразово. У зв`язку з чим, з метою захисту прав своєї неповнолітньої дитини, вона була змушена звернутись до директора навчального закладу та органів поліції.
Допитана у якості свідка ОСОБА_9 пояснила, що є завучем та соціальним педагогом ліцею №23. По суті справи зазначила, що мати ОСОБА_2 - ОСОБА_3 звернулась до директора ліцею для розібрання в ситуації, яка склалась між ученицями 8-Б класу. Під час розмови з ученицями ОСОБА_4 визнала, що дійсно створила сторінку в соціальній мережі « ІНФОРМАЦІЯ_4 » та опубліковувала погрози, маючи намір пожартувати. Також, свідок ОСОБА_9 зазначила, що ОСОБА_10 відмовилась вибачитись перед ОСОБА_2 . 
Інспектор СЮ ПВП Запорізького РУП ГУНП в Запорізькій області ОСОБА_11 підтвердив обставини, викладені ним у протоколі від 23 березня 2021 року №588670 серії ВАБ.

При апеляційному розгляді законний представник неповнолітньої потерпілої ОСОБА_3 дала аналогічні показання та зазначила, що факти образ з боку  ОСОБА_4 мали місце не один день. Це відбувалось у період з 28 січня 2021 року по 01 лютого 2021 року. Повідомлення на сторінці в «Інстаграмм» з погрозами ОСОБА_4 адресовані саме сім`ї ОСОБА_12 . Такі факти були неодноразово. Під час розмови з директором та соціальним педагогом ОСОБА_4 підтвердила, що це вона створила сторінку в соціальній мережі з образами на адресу ОСОБА_2 , і ця сторінка не була одразу видалена. Після звернення до правоохоронних органів, їй телефонував невідомий чоловік від імені сім`ї ОСОБА_13 та просив, щоб забрали заяву від правоохоронних органів, а коли вона відмовила - почались погрози. З боку ОСОБА_4 на адресу її доньки продовжились образи та погрози. Мати ОСОБА_4 не виходила на зв`язок для вирішення даного конфлікту.
Неповнолітня потерпіла в судовому засіданні суду апеляційної інстанції в присутності її законного представника та соціального педагога підтвердила той факт, що образи з боку ОСОБА_4 були неодноразово. В перший день ОСОБА_4 виставила її фотознімок з образливим написом; наступного дня ОСОБА_4 створила погрозливе повідомлення на її адресу; на третій день однокласник ОСОБА_14 з ОСОБА_15 почали обговорювати дану ситуацію в мережі « ІНФОРМАЦІЯ_4 ». Крім того, повідомила, що і раніше були факти булінгу - в 2020 році, коли ОСОБА_4 повідомила учням старших класів, що з її ( ОСОБА_2 ) боку були образливі висловлювання на адресу вчителів школи, що не відповідало дійсності. Після чого старшокласники притиснули її в коридорі та почали на неї кричати і ображати.
Соціальний педагог Запорізького академічного ліцею №23 ОСОБА_9 зазначила, дійсно були випадки, про які вказує ОСОБА_3 , у 2020 році та 2021 році. Керівництво школи намагається вирішувати всі конфліктні ситуації та сподіваються, що більше таких випадків не буде.
Показання потерпілої повністю підтверджуються матеріалами справи, в т.ч. фотознімками з мережі Інтернет, де розміщено інформацією, що принижує гідність неповнолітньої ОСОБА_2 , та подальші публікації в соціальній мережі « ІНФОРМАЦІЯ_4 », які за змістом носять характер погроз. 
Матеріалами справи підтверджується те, що вказані публікації здійснила неповнолітня ОСОБА_4 , чого не заперечує і ОСОБА_1 . 
Зазначені докази у їх сукупності підтверджують факт вчинення неповнолітньою ОСОБА_4 дій, які мають ознаки булінгу, щодо неповнолітньої ОСОБА_2 . 

Так, диспозиція ч.1 ст.173-4 КУпАП встановлює відповідальність за булінг (цькування), тобто діяння учасників освітнього процесу, які полягають у психологічному, фізичному, економічному, сексуальному насильстві, у тому числі із застосуванням засобів електронних комунікацій, що вчиняються стосовно малолітньої чи неповнолітньої особи або такою особою стосовно інших учасників освітнього процесу, внаслідок чого могла бути чи була заподіяна шкода психічному або фізичному здоров`ю потерпілого.
Відповідно до ч.3 ст.173-4 КУпАП відповідальність за діяння, передбачене частиною першою цієї статті, вчинене малолітніми або неповнолітніми особами віком від чотирнадцяти до шістнадцяти років несуть батьки, або особи, які їх замінюють.
Отже, протокол про адміністративне правопорушення обґрунтовано складений щодо матері неповнолітньої  ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 – ОСОБА_1 .

У судовому засіданні суду апеляційної інстанції захисник Петрової К.О. адвокат Мартиненко А.В. зазначив, що в протоколі про адміністративне правопорушення не вказано наявність потерпілої особи та відсутні відомості про завдану шкоду. Дійсно, був факт образи ОСОБА_2 з боку ОСОБА_4 , але це був один випадок. Систематичності діяння не було. Дівчата між собою посварились, була створена сторінка в соціальній мережі, однак вона в цей же день була видалена. Створене в подальшому на сторінці ОСОБА_4 повідомлення, яке розцінене потерпілою та її законним представником як погрози, не стосувалось ОСОБА_16 . 
Суд апеляційної інстанції з приводу вказаних доводів сторони захисту звертає увагу на таке.
Відповідно до підпункту 3-1 ст.1 Закону України «Про освіту», булінг (цькування) - діяння (дії або бездіяльність) учасників освітнього процесу, які полягають у психологічному, фізичному, економічному, сексуальному насильстві, у тому числі із застосуванням засобів електронних комунікацій, що вчиняються стосовно малолітньої чи неповнолітньої особи та (або) такою особою стосовно інших учасників освітнього процесу, внаслідок чого могла бути чи була заподіяна шкода психічному або фізичному здоров`ю потерпілого.
Типовими ознаками булінгу (цькування) є: систематичність (повторюваність) діяння; наявність сторін - кривдник (булер), потерпілий (жертва булінгу), спостерігачі (за наявності); дії або бездіяльність кривдника, наслідком яких є заподіяння психічної та/або фізичної шкоди, приниження, страх, тривога, підпорядкування потерпілого інтересам кривдника, та/або спричинення соціальної ізоляції потерпілого.
Отже, цей Закон визначає типові ознаки булінгу. 
В свою чергу, обставини кожної справи мають свої індивідуальні особливості.
Окрім того, твердження апелянта про одноразовість діяння, спростовується матеріалами справи, поясненнями, наданими потерпілою ОСОБА_2 , її законним представником ОСОБА_3 , соціальним педагогом школи ОСОБА_9 .
На підтвердження своїх доводів ОСОБА_3 надала при апеляційному розгляді копію її заяви на адресу директора школи з приводу факту, що мав місце 29 жовтня 2019 року, про який вказала і неповнолітня ОСОБА_2 .

Те, що в протоколі про адміністративне правопорушення, складеному щодо ОСОБА_1 , зазначено, що потерпілий відсутній, не свідчить про безпідставність складання цього протоколу. Більш того, з формулювання суті правопорушення є цілком зрозумілим, що потерпілою від дій булінгу є неповнолітня ОСОБА_2 .
Те, що в цій справі відсутня шкода від правопорушення, жодним чином не суперечить диспозиції ст.173-4 КУпАП. 
В самому протоколі зазначено, що шкода психологічного характеру могла бути завдана неповнолітній ОСОБА_2 , що жодних сумнівів не викликає, враховуючи характер вчинених щодо неї неповнолітньою ОСОБА_4 дій. 
Доводи апеляційної скарги ОСОБА_1 про те, що суд першої інстанції не з`ясував в повній мірі всіх обставин справи, спростовуються матеріалами справи і змістом самої оскаржуваної постанови, яка є належним чином вмотивованою.
Твердження сторони захисту про те, що ОСОБА_4 не була ініціатором вищевказаних дій, жодним чином не спростовує висновків суду першої інстанції.
Більш того, звертає на себе увагу характеристика щодо ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , учениці 8-Б класу ЗАЛ №23 (видана класним керівником та директором школи), яка міститься в матеріалах справи, та відповідно до якої, ОСОБА_17 самостійна та не піддається чужому впливу, має порушення дисципліни, правила поведінки ігнорує. В неї часто виникають конфліктні ситуації з однокласниками. Мати не приділяє належну увагу вихованню доньки (розмови про погану поведінку та невиконання домашніх завдань належним чином ні до чого не приводять). 
Підсумовуючи викладене, суд апеляційної інстанції вважає, що суд першої інстанції в повному обсязі з`ясував обставини справи, дослідив всі докази, які наявні в матеріалах справи, надав цим доказам правильну оцінку. 
Оскаржувана постанова суду містить всі відомості, передбачені ст.283 КУпАП.
При накладенні адміністративного стягнення суд дотримався вимог ст.33 КУпАП, оскільки врахував характер вчиненого правопорушення, особу порушника, ступінь його вини і наклав стягнення у межах, встановлених цим Кодексом.
Порушень законодавства, що тягнуть зміну чи скасування постанови суду першої інстанції, при апеляційному розгляді справи не встановлено.

Керуючись ст.294 КУпАП, апеляційний суд

ПОСТАНОВИВ:

апеляційну скаргу  ОСОБА_1 залишити без задоволення.
Постанову Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 26 квітня 2021 року стосовно  ОСОБА_1 за ч.3 ст.173-4КУпАП, залишити без змін.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Запорізького
апеляційного суду                                         С.В. Дадашева