ЧЕРНІГІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД

П О С Т А Н О В А
іменем України

26 травня 2021 року 	м. Чернігів	

Унікальний номер справи № 732/608/17
Головуючий у першій інстанції – Лиманська  М. В.
Апеляційне провадження № 22-ц/4823/590/21

ЧЕРНІГІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:
головуючого-судді: Мамонової О.Є.,
суддів: Бобрової І.О., Висоцької Н.В.,
із секретарем: Шкарупою Ю.В.

заявник: державний виконавець Городнянського районного відділу державної виконавчої служби Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми) Московка Діана Федорівна,
боржник: ОСОБА_1 ,
стягувач: Хрипівська сільська рада Городнянського району Чернігівської області, правонаступником якої є Городнянська міська об`єднана територіальна громада,

розглянув у порядку спрощеного позовного провадження у відкритому судовому засіданні з повідомленням учасників справи цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 , поданою його представником – адвокатом Павелком Русланом Сергійовичем, на ухвалу Городнянського районного суду Чернігівської області від 16 лютого 2021 року у справі за поданням державного виконавця Городнянського районного відділу державної виконавчої служби Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми) Московки Діани Федорівни про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України боржника – фізичної особи ОСОБА_1 без вилучення паспортного документа до виконання ним своїх зобов`язань, -

                                      У С Т А Н О В И В:

У лютому 2021 року державний виконавець Городнянського районного відділу державної виконавчої служби Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми) Московка Д.Ф. звернулася до суду з поданням про тимчасове обмеження у праві виїзду за кордон без вилучення паспорта громадянина України для виїзду за кордон ОСОБА_1 до виконання зобов`язань, покладених на нього виконавчим листом № 732/608/17, виданим 05.02.2018, про стягнення з ОСОБА_1 на користь місцевого бюджету Хрипівської сільської ради 96 028,11 грн на відшкодування шкоди, завданої незаконною порубкою дерев.
Подання мотивоване тим, що на виконанні Городнянського РВ ДВС Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми) перебуває виконавче провадження № 55836106 з примусового виконання вищевказаного виконавчого листа, боржником за яким є ОСОБА_1 . У ході провадження виконавчих дій боржника було зобов`язано подати декларацію про доходи та майно та попереджено про відповідальність за її неподання або внесення до неї завідомо неправдивих відомостей. Проте, рішення суду на сьогоднішній день не виконано, будь-яких дій, спрямованих на його виконання, не здійснено.
На запит державного виконавця Державною прикордонною службою України повідомлено, що боржник неодноразово перетинав державний кордон України. 

Ухвалою Городнянського районного суду Чернігівської області від 16.02.2021 подання державного виконавця Городнянського районного відділу державної виконавчої служби Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми) Московки Д.Ф. задоволено.
Тимчасово обмежено громадянина України ОСОБА_1 у праві виїзду за межі України без вилучення паспортного документа шляхом заборони перетинати державний кордон України до виконання ним своїх зобов`язань, покладених на нього рішенням суду, на строк до повного виконання такого судового рішення.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить ухвалу суду першої інстанції скасувати та постановити нову ухвалу, якою відмовити у задоволенні подання державного виконавця про тимчасове обмеження його у праві виїзду за межі України, посилаючись на неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи, недоведеність обставин справи, які суд першої інстанції визнав встановленими, невідповідність висновків суду обставинам справи та неправильне застосування норм процесуального права.
Доводи апеляційної скарги зводяться до того, що на момент звернення до суду з поданням факт ухилення боржника від виконання зобов`язань, покладених на нього рішенням суду, повинен вже відбутися і бути об`єктивно наявним та вбачатися з матеріалів виконавчого провадження.
Заявник наголошує, що викликів до державного виконавця він не отримував та не відмовлявся від їх отримання, при тому, що фактичне місце проживання боржника та номер телефону державному виконавцю відомий, він не може самостійно продати належне йому нерухоме майно та отриманими коштами виконати рішення суду, інші доходи у нього відсутні.
Зазначає, що він декілька разів виїздив за кордон в пошуках роботи, але на даний час не зміг її знайти ні на території України, ні за кордоном.
Вказує, що надані у даній справі докази не свідчать про те, що він ухиляється від платежів та навіть тимчасове обмеження у праві виїзду за кордон може призвести до негативних наслідків, що не буде сприяти стягненню боргу, оскільки реальне виконання рішення суду може відбуватися лише за рахунок коштів, які боржник зможе заробити лише за кордоном.
У відзиві на апеляційну скаргу Городнянський РВ ДВС Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми) просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, посилаючись на те, що виконавчий лист №732/608/17 від 05.02.2018, за яким ОСОБА_1 є боржником, перебуває на виконанні у державній виконавчій службі з 19.02.2018. За отриманою в ході виконавчих дій інформацією боржник був документований двома паспортами громадянина України для виїзду за кордон та неодноразово перетинав кордон України. Оскільки ОСОБА_1 не здійснює жодних дій по виконанню судового рішення та покладених на нього обов`язків, а навпаки перешкоджає або навмисно ухиляється від виконання  рішення суду, одним із методів протидії є право державного виконавця на звернення з поданням до суду про тимчасове обмеження у праві виїзду за кордон.

Вислухавши суддю-доповідача, пояснення державного виконавця Городнянського районного відділу державної виконавчої служби Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми) Московки Д.Ф., яка просила залишити ухвалу суду першої інстанції без змін, дослідивши матеріали справи, матеріали виконавчого провадження №55836106 та перевіривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а ухвала суду першої інстанції – без змін.
Відповідно до ч. 1, 2 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.
Згідно ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Задовольняючи подання державного виконавця, суд першої інстанції виходив з того, що боржник ОСОБА_1 своєчасно не сплатив стягнення за рішенням суду, не виконував своїх обов`язків - не з`явився за викликом державного виконавця, що свідчить про ухилення від виконання покладених на нього рішенням обов`язків у межах здійснення виконавчого провадження.
З таким висновком районного суду погоджується апеляційний суд, оскільки він ґрунтується на матеріалах справи та відповідає вимогам чинного законодавства.

Судом у справі встановлено, що рішенням Городнянського районного суду Чернігівської області від 23.10.2017, залишеним без змін постановою Апеляційного суду Чернігівської області від 16.01.2018, стягнуто з ОСОБА_1 на користь місцевого бюджету Хрипівської сільської ради 96 028,11 грн на відшкодування шкоди, завданої незаконною порубкою дерев.
05.02.2018 на виконання вказаного рішення Городнянським районним судом Чернігівської області видано виконавчий лист № 732/608/17 (т. 2 а.с. 7).
20.02.2018 постановою державного виконавця Хорольського РВ ДВС ГТУЮ у Полтавській області Музиченко В.О. було відкрито виконавче провадження №55836106 з примусового виконання вказаного виконавчого листа, яке в подальшому постановою цього ж державного виконавця від 25.05.2018 передано на примусове виконання Городнянському РВ ДВС Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми) (т. 2 а.с. 9-14).
23.02.2018 державним виконавцем Хорольського РВ ДВС ГТУЮ у Полтавській області Музиченко В.О. було направлено ОСОБА_1 виклик до державного виконавця, зобов`язано ОСОБА_1 з`явитись до виконавця 26.02.2018, надати пояснення за фактом невиконання вимог виконавчого документа, а також повідомити про заходи, що вживаються з метою його виконання, зобов`язано подати виконавцю протягом п`яти днів з дня відкриття виконавчого провадження  декларацію про майно та доходи боржника (т. 2 а.с. 6).
Виклик державного виконавця був отриманий ОСОБА_1 01.03.2018, однак останній вимог щодо явки до виконавця не виконав, пояснень за фактом невиконання вимог виконавчого документа не надав.
Декларація про доходи та майно боржника фізичної особи була подана ОСОБА_1 12.03.2018.
У березні 2018 року державним виконавцем Хорольського РВ ДВС ГТУЮ у Полтавській області у присутності ОСОБА_1 та двох понятих складено акт про те, що при виїзді за місцем проживання боржника по АДРЕСА_1 , ліквідного майна, на яке могло бути звернуто стягнення не виявлено; боржник проживає в орендованому будинку.
У ході виконавчого провадження  постановами державного виконавця Хорольського районного відділу ДВС ГТУЮ у Полтавській області від 07.03.2018 та 14.03.2018  у виконавчому провадженні №55836106 на майно боржника накладено арешт. 
У червні 2019 року ОСОБА_2 , дружина боржника ОСОБА_1 , діючи через представника - адвоката Павелко Р.С., який у даній справі є представником боржника ОСОБА_1 , звернулася до суду з позовом до ОСОБА_1 про визнання права власності на нерухоме майно та зняття з нього арешту.
Рішенням Городнянського районного суду Чернігівської області від 04 листопада 2019 року позовні вимоги ОСОБА_2 задоволено частково.
Визнано за ОСОБА_2 право власності на 1/2 частку у нерухомому майні:
А-1 - нежитловій будівлі сховища, загальною площею 1759,7 кв.м, реєстраційний номер майна 33204854, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 ;
В-1 - нежитловій будівлі зерноскладу, загальною площею 557,2 кв.м, реєстраційний номер майна 33196182, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 ;
В-1 – нежитловій будівлі свинарника, загальною площею 703,1 кв.м, реєстраційний номер майна 33203557, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 ;
Б-1, б-1 - нежитловій будівлі зерносховища, загальною площею 630,1 кв.м, реєстраційний номер майна 33196182, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 .
У задоволенні решти вимог відмовлено.
Постановою Чернігівського апеляційного суду від 10 лютого 2020 року рішення Городнянського районного суду Чернігівської області від 04 листопада 2019 року скасовано в частині відмови в задоволенні позову ОСОБА_2 про виключення нерухомого майна з постанови про опис та арешт майна.
Позовні вимоги ОСОБА_2 в цій частині задоволено частково.
Виключено 1/2 частину нерухомого майна, а саме: А-1 нежитлової будівлі сховища, загальною площею 1759,7 кв.м, по АДРЕСА_2 ; В-1 - нежитлової будівлі зерноскладу, загальною площею 557,2 кв.м., по АДРЕСА_2 ; В-1 – нежитлової будівлі свинарника, загальною площею 703,1 кв.м., по АДРЕСА_2 ; Б-1, б-1 - нежитлової будівлі зерносховища, загальною площею 630,1 кв.м., по АДРЕСА_2 , з постанов про арешт майна боржника від 07 березня 2018 року та від 14 березня 2018 року, складених в межах зведеного виконавчого провадження Хорольського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Полтавській області № 55836106.
Знято арешт з 1/2 частини нерухомого майна, а саме: А-1 нежитлової будівлі сховища, загальною площею 1759,7 кв.м, по АДРЕСА_2 ; В-1 - нежитлової будівлі зерноскладу, загальною площею 557,2 кв.м., по АДРЕСА_2 ; В-1 – нежитлової будівлі свинарника, загальною площею 703,1 кв.м., по АДРЕСА_2 ; Б-1, б-1 - нежитлової будівлі зерносховища, загальною площею 630,1 кв.м., по АДРЕСА_2 
накладених постановою державного виконавця Хорольського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Полтавській області 07 березня 2018 року, від 14 березня 2018 року.
За актуальною на час розгляду даної справи інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна ОСОБА_1 на праві власності належать в цілому: 
- земельна ділянка кадастровий номер 5324881201:001:0467 площею 0,0777 га по АДРЕСА_3 , реєстраційний номер майна 28528553248;
- А-1 - нежитлова будівля сховища, загальною площею 1759,7 кв.м реєстраційний номер майна 33204854, що знаходиться за адресою  АДРЕСА_2 ;
- нежитлова будівля: А-1 нежитлова будівля зерносховища загальною площею 338,9 кв.м, нежитлова будівля зерносховища Б-1, б-1 загальною площею 630,1 кв.м, нежитлова будівля зерноскладу В-1 загальною площею 557,2 кв.м, реєстраційний номер майна 33196182, що знаходиться за адресою АДРЕСА_2 ;
- нежитлова будівля: А-1 нежитлова будівля телятника загальною площею 1019,4 кв.м, Б-1 нежитлова будівля свинарника загальною площе 771,5 кв.м, В-1 – нежитлова будівля свинарника, загальною площею 703,1 кв.м, реєстраційний номер майна 33203557, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 ;
- нежитлова будівля: А-1 нежитлова будівля автомайстерні загальною площею 405,8 кв.м, Б-1 нежитлова будівля котельні загальною площею 52,6 кв.м,  В-1 нежитлова будівля автогаражів загальною площею 393,9 кв.м, Г-1 нежитлова будівля АЗС загальною площею 9,7 кв.м, нежитлова будівля складів загальною площею 710,0 кв.м реєстраційний номер майна 33204205, що знаходиться за адресою АДРЕСА_2 ;
- нежитлова будівля А-1 зерносклад  площею 190,2 кв.м за адресою АДРЕСА_4 , реєстраційний номер майна 28380088;
- нежитлове приміщення, комплекс, нежитлових будівель та споруд  площею 190,2 кв.м за адресою АДРЕСА_4 , реєстраційний номер майна 28379367.
За інформацією Державної прикордонної служби ОСОБА_1 неодноразово здійснював перетин державного кордону України за наявним у нього закордонним паспортом серія/номер НОМЕР_1 , а саме 03.04.2019, 13.04.2019, 14.10.2019, 24.12.2019, 15.06.2020, 20.12.2020 (т. 2 а.с. 5).
Будь-які докази про сплату (часткову сплату) боржником ОСОБА_1 коштів на погашення стягнутої судовим рішенням суми боргу у матеріалах справи відсутні. Вимоги державного виконавця та вищевказаний виконавчий документ не виконані, а тому боржник ОСОБА_1 ухиляється від виконання виконавчого документу.

Згідно зі статтею 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Відповідно до ст. 129-1 Конституції України суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.
Судове рішення, що набрало законної сили, є підставою для його виконання. Виконання судового рішення сприяє втіленню законів у життя та зміцненню їх авторитету. Рішення суду охороняє права, свободи та законні інтереси громадян, а також є завершальною стадією судового провадження.
За статтею 18 ЦПК України, судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами.
Право на справедливий суд, гарантоване особі у статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, розповсюджує дію і на стадію виконання судового рішення. Право на судовий розгляд було б примарним, якщо б внутрішня судова система Договірної Держави дозволила б, щоб остаточне та обов`язкове судове рішення залишалось невиконаним відносно однієї із сторін, і що виконання рішення або постанови будь-якого органу судової влади повинно розглядатися як невід`ємна частина «процесу» в розумінні статті 6 Конвенції («Іммобільяре Саффі» проти Італії», заява 22774/93, 28.07.1999, § 63; «Горнсбі проти Греції» від 19.03.1997, § 40).
Державна виконавча служба входить до системи органів Міністерства юстиції та здійснює виконання рішень судів, третейських судів та інших органів, а також посадових осіб відповідно до законів України (ст. 5 Закону України «Про виконавче провадження»).
Завданням державної виконавчої служби є своєчасне, повне і неупереджене примусове виконання рішень, передбачених законом.
Умови і порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню у разі невиконання їх у добровільному порядку, визначаються Законом України «Про виконавче провадження».
Згідно ч. 1 ст. 1 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.
Під час здійснення виконавчого провадження виконавець вчиняє виконавчі дії та приймає рішення шляхом винесення постанов, попереджень, внесення подань, складення актів та протоколів, надання доручень, розпоряджень, вимог, подання запитів, заяв, повідомлень або інших процесуальних документів у випадках, передбачених цим Законом та іншими нормативно-правовими актами (ч. 1 ст. 13).
Відповідно до ч. 5 ст. 19 Закону України «Про виконавче провадження» боржник зобов`язаний:1) утримуватися від вчинення дій, що унеможливлюють чи ускладнюють виконання рішення; 2) допускати в установленому законом порядку виконавця до житла та іншого володіння, приміщень і сховищ, що належать йому або якими він користується, для проведення виконавчих дій; 3) за рішеннями майнового характеру подати виконавцю протягом п`яти робочих днів з дня відкриття виконавчого провадження декларацію про доходи та майно боржника, зокрема про майно, яким він володіє спільно з іншими особами, про рахунки у банках чи інших фінансових установах, про майно, що перебуває в заставі (іпотеці) або в інших осіб, чи про кошти та майно, належні йому від інших осіб, за формою, встановленою Міністерством юстиції України; 4) повідомити виконавцю про зміну відомостей, зазначених у декларації про доходи та майно боржника, не пізніше наступного робочого дня з дня виникнення відповідної обставини; 5) своєчасно з`являтися на вимогу виконавця; 6) надавати пояснення за фактами невиконання рішень або законних вимог виконавця чи іншого порушення вимог законодавства про виконавче провадження.
Закон України «Про порядок виїзду з України та в`їзду в Україну громадян України» (у редакції чинній на час виникнення спірних відносин) регулює порядок здійснення права громадян України на виїзд з України і в`їзд в Україну, порядок оформлення документів для зарубіжних поїздок, визначає випадки тимчасового обмеження права громадян на виїзд з України і встановлює порядок розв`язання спорів у цій сфері.
За правилом пункту 5 частини 1 статті 6 Закону України «Про порядок виїзду з України та в`їзду в Україну громадян України» громадянинові України, який має паспорт, може бути тимчасово відмовлено у виїзді за кордон, зокрема, у випадках, якщо він ухиляється від виконання зобов`язань, покладених на нього судовим рішенням, рішенням іншого органу (посадової особи), - до виконання зобов`язань.
Відповідно до статті 33 Конституції України кожному, хто на законних підставах перебуває на території України, гарантується свобода пересування, вільний вибір місця проживання, право вільно залишати територію України за винятком обмежень, які встановлюються законом.
Статтею 313 ЦК України передбачено, що фізична особа має право на свободу пересування. Фізична особа, яка досягла шістнадцяти років, має право на вільний самостійний виїзд за межі України. Фізична особа може бути обмежена у здійсненні права на пересування лише у випадках, встановлених законом.
Відповідно до статті 2 Протоколу № 4 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, який гарантує деякі права і свободи, не передбачені в Конвенції та у Першому протоколі до неї, кожен є вільним залишати будь-яку країну, включно зі своєю власною. На здійснення цих прав не може бути встановлено жодних обмежень, крім тих, що передбачені законом і є необхідними в демократичному суспільстві в інтересах національної чи громадської безпеки, для підтримання публічного порядку, запобігання злочину, для захисту здоров`я чи моралі або з метою захисту прав і свобод інших осіб.
У відношенні пропорційності обмеження, встановленого у зв`язку з неоплаченими боргами, Європейський Суд у пункті 49 цього рішення зазначив, що таке обмеження є виправданим лише остільки, оскільки сприяє досягненню переслідуваної мети гарантування повернення вказаних боргів (рішення Європейського Суду від 13 листопада 2003 року за справою «Напияло проти Хорватії» (Napijalo v. Croatia), скарга № 66485/01, §§ 78 - 82).
З аналізу вищевказаних норм права слідує, що установлене Конституцією України та іншими нормативно-правовими актами право вільно залишати територію України може бути обмежене відносно боржника-фізичної особи за судовим рішенням шляхом установлення тимчасового обмеження у праві виїзду за межі України - до виконання зобов`язань за рішенням суду.
За змістом статті 18 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.
Виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право у разі ухилення боржника від виконання зобов`язань, покладених на нього рішенням, звертатися до суду, за встановленням тимчасового обмеження у праві виїзду боржника - фізичної особи чи керівника боржника - юридичної особи за межі України до виконання зобов`язань за рішенням або погашення заборгованості за рішеннями про стягнення періодичних платежів.
Відповідно до положень статті 441 ЦПК України, тимчасове обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України може бути застосоване судом як захід забезпечення виконання судового рішення або рішення інших органів (посадових осіб), що підлягає примусовому виконанню в порядку, встановленому законом.
Суд може постановити ухвалу про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України фізичної особи, яка є боржником за невиконаним нею судовим рішенням або рішенням інших органів (посадових осіб), якщо така особа ухиляється від виконання зобов`язань, покладених на неї відповідним рішенням, на строк до виконання зобов`язань за рішенням, що виконується у виконавчому провадженні.
Отже Законом передбачено юридичні санкції у вигляді тимчасового обмеження у праві виїзду не за наявності факту невиконання зобов`язань, а за ухилення від їх виконання. У зв`язку з цим підлягає з`ясуванню чи дійсно особа свідомо не виконувала зобов`язання, або невиконання зумовлено об`єктивними причинами.

З матеріалів даної цивільної справи та матеріалів виконавчого провадження №55836106 вбачається, що ОСОБА_1 достовірно обізнаний про наявність судового рішення про стягнення з нього 96 028,11 грн на відшкодування шкоди, про те, що виконавчий лист № 732/608/17, виданий на виконання вказаного рішення, перебуває на примусовому виконанні в органах виконавчої служби і за ним здійснюються виконавчі дії.
Державний виконавець направив боржнику рекомендованим повідомленням виклик, яким зобов`язав останнього з`явитись до виконавця для надання пояснень за фактом невиконання вимог виконавчого документа, достовірних відомостей про доходи, місце роботи, про майно та кошти тощо.
Вказаний виклик державного виконавця Дацюк І.В. отримав особисто, однак, вимоги державного виконавця залишені боржником без виконання. Боржник до державного виконавця за викликом не з`явився, будь-яких пояснень з приводу невиконання даної вимоги та щодо факту невиконання вимог виконавчого документа, а також вказаних у виклику виконавця документів боржником не надано.
З дати набрання законної сили рішення суду боржником не виконано, жодних дій щодо виконання рішень суду вчинено не було, будь-які кошти на погашення боргу ним не вносились та об`єктивні докази причин такого невиконання відсутні.
        Таким чином, задовольняючи подання державного виконавця Городнянського районного відділу державної виконавчої служби Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми) Московки Д.Ф. про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України боржника – фізичної особи ОСОБА_1 без вилучення паспортного документа до виконання ним своїх зобов`язань, суд першої інстанції вірно виходив з доведеності факту його ухилення від виконання зобов`язань щодо сплати боргу та про обґрунтованість подання про обмеження його у праві виїзду за кордон, оскільки ним не було виконано без поважних причин обов`язку, прописаного у ч. 5 ст. 19 Закону України «Про виконавче провадження», з`явитись на виклик виконавця, подати відповідні документи про майновий стан та виконувати рішення суду майнового характеру.
Доводи апеляційної скарги про те, що надані у даній справі докази не свідчать, що боржник ухиляється від платежів та навіть тимчасове обмеження у праві виїзду за кордон може призвести до негативних наслідків, що не буде сприяти стягненню боргу, оскільки реальне виконання рішення суду може відбуватися лише за рахунок коштів, які боржник зможе заробити лише за кордоном, не підтверджено жодними належними та допустимими доказами, зокрема боржником не надано доказів внесення коштів на виконання рішень суду за такий тривалий проміжок часу, при цьому ним здійснювались неодноразові виїзди за кордон.
Так само боржником не надано належних доказів на підтвердження його доводів про те, що він декілька разів виїздив за кордон в пошуках роботи, але на даний час не зміг її знайти ні на території України, ні за кордоном.
Крім того, колегія суддів враховує, що наявність змоги вільного та систематичного перетину кордону потребує коштів, а відмова у обмеженні таких прав порушує права стягувача на справедливе очікування виконання встановленого судовим рішенням зобов`язання, отже факт ухилення боржника від виконання зобов`язань підтверджується матеріалами виконавчого провадження з виконання рішення Городнянського районного суду Чернігівської області від 23.10.2017  та поведінкою самого боржника.
Як зазначалось вище, Конституцією України кожному, хто на законних підставах перебуває на території України, гарантується свобода пересування, вільний вибір місця проживання, право вільно залишати територію України, за винятком обмежень, які встановлюються законом, та відповідно до ч. 1 ст. 24 Конституції України громадяни мають рівні конституційні права і свободи та є рівними перед законом. 
За викладених обставин, тимчасове обмеження боржника ОСОБА_1 у праві виїзду за межі України сприятиме гарантуванню повернення наявного у нього боргу і є виправданими та пропорційними меті його застосування. Порушень прав боржника у зв`язку із вжиттям таких заходів колегія суддів не вбачає.
Застосування такого обмеження відповідатиме положенням рішення Європейського суду з прав людини «Горячев проти Болгарії» («Gochev v. Bulgaria» від 26 листопада 2009 року), оскільки ґрунтується на законі, переслідує одну із легітимних цілей, передбачених ч. 3 ст. 2 Протоколу № 4 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, зокрема, мету захисту прав і інтересів стягувача та знаходиться в справедливому балансі між правами боржника та публічним інтересом.
Таким чином, доводи апеляційної скарги висновків районного суду не спростовують, а тому підстави для її задоволення відсутні. 
Керуючись ст. 367, 374, 375, 381-384, 389 ЦПК України, апеляційний суд,

                                    П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 , подану його представником – адвокатом Павелком Русланом Сергійовичем, – залишити без задоволення.
Ухвалу Городнянського районного суду Чернігівської області від 16 лютого 2021 року – залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.
Повний текст постанови складено 31 травня 2021 року.

Головуюча                                                                         О.Є.Мамонова

Судді:                                                                                     І.О.Боброва

                                                                                            Н.В.Висоцька