УКРАЇНА 
Житомирський апеляційний суд 

Справа №295/10460/20 Головуючий у 1-й інст. Лєдньов Д. М. 
Категорія 8 Доповідач Галацевич О. М. 

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 квітня 2021 року Житомирський апеляційний суд у складі:
головуючого – судді Галацевич О.М.,                
суддів:                  Борисюка Р.М., Микитюк О.Ю.,
з участю секретаря судового засідання Гарбузюк Ю.І.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Житомирі справу №295/10460/20 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ житлового будинку в натурі,
за апеляційною скаргою ОСОБА_3 , який діє в інтересах ОСОБА_1 ,
на ухвалу Богунського районного суду м.Житомира, постановлену 17 лютого 2021 року суддею Лєдньовим Д.М. у м. Житомирі, 

в с т а н о в и в :

У серпні 2020 року ОСОБА_1 звернувся в суд з позовом до ОСОБА_2 , у якому просив: припинити право спільної часткової власності сторін у справі на житловий будинок АДРЕСА_1 , загальною площею 262,7 кв.м з надвірними будівлями та спорудами шляхом його поділу в натурі; виділити йому у власність належну йому 1/2 частину вищевказаного будинку в натурі, як окреме індивідуально визначене нерухоме майно, приміщення будинку загальною площею 113,7 кв.м, житловою площею 23,0 кв.м, що складається з: приміщення гаража 1-1 площею 20,4 кв.м, коридора 1-2 площею 9,8 кв.м, приміщення котельні 1-3 площею 4,7 кв.м, душової 1-4 площею 5,2 кв.м, приміщення кладової 1-5 площею 13,2 кв.м, житлової кімнати 1-6 площею 23,0 кв.м, коридора 1-7 площею 10,2 кв.м, туалета 1-8 площею 0,5 кв.м, санвузла 1-9 площею 5,4 кв.м, кухні 1-10 площею 18,2 кв.м та коридора 1-1 площею 2,7 кв.м, що розташоване на земельній ділянці згідно кадастрового номеру 1810136300:04:019:0045 площею 0,0186 га; виділити у власність ОСОБА_2 належну їй 1/2 частину вищевказаного будинку в натурі, як окреме індивідуально визначене нерухоме майно, приміщення будинку загальною площею 149,0 кв.м, житловою площею 45,3 кв.м, що складається з: сходових клітин 2-1 площею 6,6 кв.м, кладової 2-2 площею 17,9 кв.м, кухні 2-3 площею 23,3 кв.м, кладової 2-4 площею 9,1 кв.м, житлової кімнати 2-5 площею 19,6 кв.м, житлової кімнати 2-6 площею 12,9 кв.м, приміщення веранди 2-7 площею 11,7 кв.м, житлової кімнати 2-8 площею 11,6 кв.м, сходових клітин 2-9 площею 6,6 кв.м та добудованого приміщення загальною площею 29,70 кв.м, житловою площею 1,2 кв.м, що розташоване на земельній ділянці згідно кадастрового номеру 1810136300:04:019:0044 площею 0,0228га.
Ухвалою Богунського районного суду м.Житомира від 17 лютого 2021 року позовну заяву ОСОБА_1 залишено без розгляду.
В апеляційній скарзі ОСОБА_3 , який діє в інтересах ОСОБА_1 , посилаючись на порушення судом першої інстанції норм процесуального права, просить скасувати вказане судове рішення, направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.
В обґрунтування апеляційної скарги послався на те, що він на судові засідання 19.01.2021 та 17.02.2021 не з`явився з поважних причин, про що повідомив суд у клопотаннях про відкладення розгляду справи. Крім того, його не було повідомлено належним чином про розгляд справи 17.02.2021. Таке повідомлення здійснено телефонограмою, у зв`язку з чим він не зміг надати докази зайнятості в іншому суді. Також вказав, що позивач через хворобу та інвалідність не має можливості бути присутнім на судових засіданнях.
В судовому засіданні представник позивача апеляційну скаргу підтримав. ОСОБА_2 апеляційну скаргу не визнала, вказала, що інвалідність позивача не перешкоджала його явці до суду. Окрім того, вказала, що даний спір можливо вирішити у позасудовому порядку. 
Перевіривши законність та обґрунтованість ухвали суду першої інстанції, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення з огляду на наступне.
За правилами пункту 3 частини першої статті 257 ЦПК України суд постановляє ухвалу про залишення позову без розгляду, якщо належним чином повідомлений позивач повторно не з`явився в судове засідання або не повідомив про причини неявки, крім випадку, якщо від нього надійшла заява про розгляд справи за його відсутності і його нез`явлення не перешкоджає розгляду справи.
Отже, умовою для залишення позовної заяви без розгляду з підстав, передбачених пунктом 3 частини першої статті 257 ЦПК України, є саме повторна неявка належним чином повідомленого про час і місце розгляду справи позивача.
При цьому повторною є друга поспіль неявка позивача, якщо він обидва рази був належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи та від нього не надходило заяви про розгляд справи за його відсутності  і його нез`явлення не перешкоджає розгляду справи.
За змістом ч. 5 ст. 130 ЦПК України вручення судової повістки представникові учасника справи вважається врученням повістки і цій особі. 
Із матеріалів справи вбачається, що в судові засідання, призначені на 19.01.2021 та 17.02.2021 ОСОБА_1 та його представник ОСОБА_3 не з`явились. Позивач належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи, що підтверджується наявними у матеріалах справи розпискою про повідомлення його представника про дату і час наступного судового засідання, яке відбудеться 19.01.2021 та рекомендованим повідомленням про вручення судової повістки позивачу на 17.02.2021 (а.с. 34, 39). 
18.01.2021 від представника ОСОБА_1 – ОСОБА_3 на адресу суду першої інстанції надійшло клопотання про відкладення розгляду справи, призначеного на 19.01.2021, у зв`язку хворобою (а.с. 36). 16.02.2021 ОСОБА_3 подав суду повторне клопотання про відкладення розгляду справи, призначеного на 17.02.2021, у зв`язку із зайнятістю в іншому суді (а.с.41).
Встановивши, що позивач, будучи належним чином повідомленим про день, час та місце розгляду справи, двічі поспіль не з`явився в судове засідання, заяви про розгляд справи у його відсутності не подав, суд першої інстанції дійшов правильного висновку про наявність підстав для залишення позову   ОСОБА_1 без розгляду.
Посилання представника ОСОБА_1 – ОСОБА_3 у апеляційній скарзі на поважність причин його неявки у судові засідання та повідомлення про ці причини у відповідних заявах на правильність висновків суду першої інстанції не впливають, оскільки згідно з вимогами ЦПК України суд не зобов`язаний з`ясовувати причини повторної неявки в судове засідання належним чином повідомленого позивача чи його представника. 
Правове значення для залишення позовної заяви без розгляду має належне повідомлення позивача про день та час розгляду справи, повторність неявки в судове засідання та неподання заяви про розгляд справи за відсутності позивача.
Аналогічні висновки викладені у постановах Верховного Суду, на які обґрунтовано послався суд першої інстанції, а також у постановах Верховного Суду від 21 вересня 2020 року у справі № 658/1141/18, від 02 вересня 2020 року у справі №461/3580/15-ц, від 07 жовтня 2019 року у справі № 612/403/16-ц, від 26 вересня 2019 року у справі № 295/19734/13-ц, від 20 червня 2019 року по справі № 522/7428/15, від 06 червня 2019 року у справі № 760/3301/13-ц, від 22 травня 2019 року у справі №310/12817/13, від 28 лютого 2019 року у справі № 752/9188/13-ц, від 24 жовтня 2018 року у справі № 569/347/16-ц та від 20 вересня 2018 року у справі № 756/8612/16-ц.
Законодавець диференціює необхідність врахування судом поважності/неповажності причин неявки позивача до суду залежно від того, яке це судове засідання: перше чи повторне. Тобто процесуальний закон не вказує на необхідність врахування судом поважності причин повторної неявки позивача до суду. Такі положення процесуального закону пов`язані із принципом диспозитивності цивільного судочинства, у відповідності до змісту якого особа, яка бере участь у справі, самостійно розпоряджається наданими їй законом процесуальними правами.
Зазначені наслідки настають незалежно від причин повторної неявки, які можуть бути поважними. Таким чином, навіть маючи докази поважності причин неявки позивача, суд залишає позовну заяву без розгляду. Зазначена норма дисциплінує позивача, як ініціатора судового розгляду, стимулює його належно користуватися своїми правами та не затягувати розгляд справи. Якщо позивач не може взяти участь в судовому засіданні, він може подати заяву про розгляд справи за його відсутності. Така заява може бути подана на будь-якій стадії розгляду справи.
Проте, ні позивач, ні його представник заяв про розгляд справи у їх відсутність суду першої інстанції не подали. 
Посилання в апеляційній скарзі на відсутність повідомлення представника позивача про судове засідання, призначене на 17.02.2021, не правильність оскаржуваної ухвали не впливає, оскільки для залишення позовної заяви без розгляду має значення належне повідомлення позивача про день та час розгляду справи, повторність його неявки в судове засідання та неподання заяви про розгляд справи за відсутності позивача.
Інші доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують та на правильність постановленої ухвали не впливають. 
Крім того, апеляційний суд враховує, що особа, позов якої залишено без розгляду, після усунення умов, що були підставою для залишення заяви без розгляду, має право звернутися до суду повторно.
Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (SERYAVIN AND OTHERS v. UKRAINE, №4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року).
Ухвала суду першої інстанції постановлена з додержанням норм процесуального права, підстави для її скасування відсутні.
Керуючись ст. ст. 259, 367, 368, 374, 375, 381-384, 389-391 ЦПК України, суд

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 , який діє в інтересах ОСОБА_1 , залишити без задоволення, а ухвалу Богунського районного суду м.Житомира від 17 лютого 2021 року - без змін.
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена у касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий Судді

Повний текст постанови складений 16 квітня 2021 року.