Ухвала                                                                                      
Іменем України 
31 травня 2021 року
м. Київ
справа № 755/11414/16-ц
провадження № 61-7597ск21 
Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду: Луспеника Д. Д. (суддя-доповідач), Гулька Б. І.,         Коломієць Г. В.,
розглянув касаційну скаргуОСОБА_1 на ухвалу Київського апеляційного суду від 29 березня 2021 року у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу, 
ВСТАНОВИВ:
Рішенням Дніпровського районного суду м. Києва від 29 травня 2020 року  позовні вимоги ОСОБА_1 задоволено. Стягнуто з ОСОБА_2 
на користь ОСОБА_1 суму боргу з урахуванням 3% річних від суми 
боргу - 809 739,80 грн. Вирішено питання щодо розподілу судових витрат.
Не погоджуючись з указаним вище рішенням суду першої інстанції, представник ОСОБА_2 - адвокат Бондаренко В. Г., оскаржив його 
в апеляційному порядку.
У березні 2021 року представник ОСОБА_2 - адвокат Бондаренко В. Г., звернувся до суду апеляційної інстанції із заявою про призначення у справі судово-почеркознавчоїекспертизи.
Ухвалою Київського апеляційного суду від 29 березня 2021 року призначено у справі судово-почеркознавчу експертизу, проведення якої доручено експертам Державного науково-дослідного експертно-криміналістичного центру Міністерства внутрішніх справ України. Провадження по справі зупинено до отримання висновку судової експертизи.
У квітні 2021 року ОСОБА_1 звернулася до Верховного Суду 
із касаційною скаргою на ухвалу Київського апеляційного суду 
від 29 березня 2021 року, в якій, посилаючись на порушення норм процесуального права, просить скасувати оскаржувану ухвалу суду апеляційної інстанції та передати справу для продовження розгляду до цього суду.
Згідно з протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 11 травня2021 року справу призначено судді-доповідачеві Луспенику Д. Д., судді, які входять до складу колегії: Гулько Б. І.,    Коломієць Г. В.
Касаційну скаргу обґрунтовано тим, що при розгляді судом апеляційної інстанції клопотання про призначення у справі судово-почеркознавчої експертизи не було взято до уваги того, що судом першої інстанції тричі призначалася судово-почеркознавча експертиза, проте її не було проведено через бездіяльність відповідача, що свідчить про зловживання ним процесуальними правами з метою затягування розгляду справи.
Перевіривши доводи касаційної скарги та дослідивши зміст оскаржуваної ухвали суду апеляційної інстанції,колегія суддів вважає, що у відкритті касаційного провадження у справі слід відмовити з таких підстав.
Згідно з частиною третьою статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.
Відповідно до вимог абзацу 6 частини другої статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у пунктах 2, 3 частини першої цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.
Щодо касаційного оскарження ухвали Київського апеляційного суду 
від 29 березня 2021 року в частині призначення у справі судово-почеркознавчої експертизи
Відповідно до пункту 3 частини першої статті 389 ЦПК України учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити у касаційному порядку ухвали суду апеляційної інстанції про відмову у відкритті або закриття апеляційного провадження, про повернення апеляційної скарги, про зупинення провадження, щодо забезпечення позову, заміни заходу забезпечення позову, щодо зустрічного забезпечення, про відмову ухвалити додаткове рішення, про роз`яснення рішення чи відмову у роз`ясненні рішення, про внесення або відмову 
у внесенні виправлень у рішення, про повернення заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами, про відмову у відкритті провадження за нововиявленими або виключними обставинами, про відмову в задоволенні заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами, про заміну сторони у справі, про накладення штрафу в порядку процесуального примусу, окремі ухвали.
Відповідно до пункту 1 частини другої статті 394 ЦПК України суд відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.
Ураховуючи наведене, у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Київського апеляційного суду 
від 29 березня 2021 року в частині оскарження судового рішення щодо призначення у справі судово-почеркознавчої експертизи необхідно відмовити, оскільки оскарження ухвал суду апеляційної інстанції щодо призначення експертизи статтею 389 ЦПК України, яка є спеціальною нормою процесуального права та регламентує право касаційного оскарження судових рішень у касаційному порядку, не передбачено.
Щодо касаційного оскарження ухвали Київського апеляційного суду 
від 29 березня 2021 року в частині зупинення провадження у справі
Відповідно до пункту 5 частини першої статті 252 ЦПК України суд може за заявою учасника справи, а також з власної ініціативи зупинити провадження у справі у випадку призначення судом експертизи.
Провадження у справі зупиняється на час проведення експертизи (пункт 9 частини першої статті 253 ЦПК України).
Зупинення провадження у справі на час проведення судової експертизи 
є правом суду, що зумовлене неможливістю вирішення спору по суті до з`ясування обставин, що мають значення для справи, які можуть бути встановлені лише експертом.
Оскільки оскарженою ухвалою суду апеляційної інстанції призначено судову експертизу, а для проведення експертизи матеріали справи направляються до експертної установи, і в цей період неможливо проводити відповідні процесуальні дії, апеляційний суд реалізував передбачене пунктом 5 частини першої статті 252 ЦПК України право зупинити провадження 
у справі, що не може вважатися порушенням норм процесуального права. Таким чином, суд апеляційної інстанції обґрунтовано зупинив провадження у справі на час проведення експертизи.
Відповідно до частини четвертої статті 394 ЦПК України у разі оскарження ухвали (крім ухвали, якою закінчено розгляд справи) суд може визнати касаційну скаргу необґрунтованою та відмовити у відкритті касаційного провадження, якщо правильне застосування норми права є очевидним і не викликає розумних сумнівів щодо її застосування чи тлумачення.
Згідно з частинами п`ятою та шостою статті 394 ЦПК України питання про відкриття касаційного провадження у випадку, передбаченому частиною четвертою цієї статті, вирішує колегія суддів у складі трьох суддів. Ухвала про відмову у відкритті касаційного провадження повинна містити мотиви, 
з яких суд дійшов висновку про відсутність підстав для відкриття касаційного провадження.
Зі змісту касаційної скарги та оскаржуваного судового рішення убачається, що касаційна скарга в частині оскарження ухвали суду апеляційної інстанції щодо зупинення провадження у справі є необґрунтованою, правильне застосовування судом апеляційної інстанції норм процесуального права 
є очевидним і не викликає розумних сумнівів щодо їх застосування чи тлумачення, а наведені у скарзі доводи не дають підстав для висновків щодо незаконності та неправильності судового рішення.
Доводи касаційної скарги щодо зловживання відповідачем процесуальними правами й затягування розгляду справи не є підставою для скасування судового рішення, а можуть бути досліджені апеляційним судом при вирішенні справи по суті.
Керуючись пунктом  3 частини першої статті 389, пунктом 1 частини другої, частинами четвертою, п`ятою та шостою статті 394 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду
УХВАЛИВ:
У відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою  ОСОБА_1 на ухвалу Київського апеляційного суду від 29 березня 2021 року у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу відмовити.
Копію ухвали та додані до скарги матеріали направити заявникові.
Ухвала оскарженню не підлягає.
Судді:                                                                                                           Д. Д. Луспеник
 
                                                                                                                Б. І. Гулько
 
                                                                                                                Г. В. Коломієць