Ухвала 
16 червня 2021 року
м. Київ
справа № 488/3948/16-ц
провадження № 61-9273ск21 
Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду Воробйової І. А. розглянув касаційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Миколаївського апеляційного суду від 05 травня 2021 року у справі за позовом  Акціонерного товариства «Альфа-Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договором кредиту,
                                                            ВСТАНОВИВ:
Заочним рішенням Корабельного районного суду м. Миколаєва від                          23 травня 2017 року позов  задоволено. 
Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ПАТ «Укрсоцбанк», правонаступником якого є АТ «Альфа-Банк», заборгованість за кредитним договором від 27 грудня 2007 року,  № 2007/694-Ф3. 14/19, станом на                     26 вересня 2016 року в сумі 23 389,73 доларів США, що еквівалентно                     607 913,72 грн, з яких: сума заборгованості за кредитом - 18 500,00 доларів США, що еквівалентно - 480 826,58 грн; сума заборгованості за відсотками - 4 889,73 доларів США, що еквівалентно - 127 087,14 грн. 
Вирішено питання про розподіл судових витрат.
Постановою Миколаївського апеляційного суду від 05 травня 2021 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 задоволено  частково.
Заочне рішення Корабельного районного суду м. Миколаєва від 23 травня 2017 року скасовано та ухвалено нове судове рішення.
Стягнуто з ОСОБА_1   на користь АТ «Альфа-Банк» заборгованість за кредитним договором від 27 грудня 2007 року № 2007/694-Ф3.14/19 станом на 26 вересня 2016 року в сумі 20 721,87 доларів США, що за курсом долара США до гривні на час ухвалення рішення становить 574 617,45 грн, з якої заборгованість за тілом становить 18 500 доларів США, що еквівалентно -               513 005 грн; заборгованість за процентами - 2 221,87 доларів США що еквівалентно - 61 612,45 грн.
Вирішено питання про розподіл судових витрат.
У червні 2021 року до Верховного Суду через засоби поштового зв`язку                      ОСОБА_1 , подала касаційну скаргу (надійшла 07 червня 2021 року), в якій заявник просить скасувати постанову Миколаївського апеляційного суду від 05 травня 2021 року та ухвалити нове, яким відмовити                                  у задоволенні позову.
Відповідно до частини третьої статті 3 ЦПК України провадження у цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.
У порушення вимог пункту 3 частини четвертої статті 392 ЦПК України до касаційної скарги не додано документ, що підтверджує сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі.
Згідно зі статтею 4 Закону України «Про судовий збір» за подання касаційної скарги справляється судовий збір, який відповідно до підпункту 7 пункту 1 частини другої цієї статті становить 200 відсотків ставки, 
що підлягала сплаті при поданні позовної заяви в розмірі оспорюваної суми. 
Розміри ставок судового збору визначено частиною другою статті 4 Закону України «Про судовий збір» (у редакції, чинній на день звернення до суду 
з цим позовом). 
Порядок сплати судового збору визначено статтею 6 Закону України «Про судовий збір».
Враховуючи, що позов містить вимогу майнового характеру, заявник за подання касаційної скарги має сплатити  18 237,41 грн (9 118,71 грн * 
1 вимога * 200%).
Судовий збір  за подання касаційної скарги до Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду має бути перераховано або сплачено до ГУК у                м. Києві/Печерс. р-н/22030102, код ЄДР: 37993783, банк отримувача: Казначейство України (ЕАП), номер рахунку отримувача (стандарт IBAN): UA288999980313151207000026007; ККДБ: 22030102, найменування податку, збору, платежу: Судовий збір (Верховний Суд, 055).
На підтвердження сплати судового збору необхідно суду надати документ, що підтверджує його сплату.
Разом з тим, до касаційної скарги заявлено клопотання про звільнення від  сплати судового збору, в якій заявник посилається на стан свого здоров`я.
Дослідивши клопотання та додані матеріали, суд дійшов висновку, 
що відсутні підстави для звільнення від сплати судового збору, з огляду на таке.
Згідно із частинами першою та третьою статті 136 ЦПК України суд, враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою відстрочити або розстрочити сплату судового збору на визначений строк у порядку, передбаченому законом, але не більше як до ухвалення судового рішення              у справі. З підстав, зазначених у частині першій цієї статті, суд у порядку, передбаченому законом, може зменшити розмір належних до оплати судових витрат, пов`язаних з розглядом справи, або звільнити від їх сплати.
Відповідно статті 8 Закону України «Про судовий збір», враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою за її клопотанням відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але 
не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі за таких умов: розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу позивача - фізичної особи за попередній календарний рік; або позивачами 
є: а) військовослужбовці; б) батьки, які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину-інваліда, якщо інший з батьків ухиляється від сплати аліментів; в) одинокі матері (батьки), які мають дитину віком 
до чотирнадцяти років або дитину-інваліда; г) члени малозабезпеченої 
чи багатодітної сім`ї; ґ) особа, яка діє в інтересах малолітніх 
чи неповнолітніх осіб та осіб, які визнані судом недієздатними 
чи дієздатність яких обмежена; або предметом позову є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоров`ю. Суд може зменшити розмір судового збору або звільнити від його сплати 
на підставі, зазначеній у частині першій цієї статті.
Відмовляючи у задоволенні клопотання ОСОБА_1 , про звільнення від сплати судового збору, суд бере до уваги, предмет спору.  
Обставини, зазначені у клопотанні, не є безумовною підставою для звільнення від сплати судового збору, оскільки не підтверджують з достовірністю скрутний матеріальний стан заявника, що перешкоджає йому виконати вимоги законодавства щодо оплати поданої касаційної скарги судовим збором.
Констатація заявником скрутного матеріального становища без надання доказів на підтвердження цих обставин не може вважатися достатньою підставою для звільнення від сплати судового збору, що узгоджується 
із статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, згідно з якою судові процедури повинні бути справедливі для всіх учасників процесу.
Статтею 129 Конституції України визначено, що однією із основних засад судочинства є рівність усіх учасників судового процесу перед законом 
і судом.
За таких обставин, у задоволенні  клопотання ОСОБА_1 , про звільнення від сплати судового збору слід відмовити.
Відповідно до вимог частини другої статті 393 ЦПК України у разі, якщо касаційна скарга оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 392 цього Кодексу, застосовуються положення статті 185 цього Кодексу, про що суддею постановляється відповідна ухвала.
Керуючись статтями 136, 185, 392, 393 ЦПК України,
УХВАЛИВ: 
Відмовити ОСОБА_1 у задоволенні клопотання про звільнення від сплати судового збору за подання касаційної скарги.
Касаційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Миколаївського апеляційного суду від 05 травня 2021 року, залишити без руху та надати для усунення зазначених вище недоліків строк, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення цієї ухвали.
У разі невиконання у встановлений строк вимог цієї ухвали касаційна скарга вважатиметься неподаною та буде повернута заявникові.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя                                                                                                         І. А. Воробйова