ЧЕРКАСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД

 	 	

 	 	

Номер провадження: 33/821/167/21	Головуючий по І інстанції Бащенко С.М. 	
Справа № 712/11408/20 Категорія: ч.1 ст.130 КУпАП   	Доповідач в апеляційній інстанції Ятченко М.О. 	

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ       УКРАЇНИ

09 квітня 2021 р.                                                                                           м. Черкаси

     Суддя Черкаського апеляційного суду Ятченко М.О., з участю особи, притягнутої до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Черкаси справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Соснівського районного суду м. Черкаси від 11 лютого 2021 року, якою 

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , не працюючого, 

визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, з накладенням адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10200 гривень, та позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 рік, постановлено стягнути судовий збір на користь держави в сумі 454 грн.,

                                                             встановив :

Згідно постанови суду першої інстанції, ОСОБА_1 12.11.2020 року о 00год. 01хв. по вул. О.Теліги, 9, в м. Черкаси, керував автомобілем Peugeot 607, д.н.з. НОМЕР_1 , з ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, тремтіння пальців рук, почервоніння обличчя. Від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння водій відмовився у встановленому законом порядку в присутності двох свідків, чим порушив вимоги п.2.5 ПДР України, за що передбачена відповідальність ч.1 ст.130 КУпАП.
Не погоджуючись з рішенням суду, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу в якій просить поновити строк апеляційного оскарження постанови Соснівського районного суду м. Черкаси від 11.02.2021 року, скасувати її, провадження по справі закрити за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.
Вказує, що строк на апеляційне оскарження пропущений з поважних причин, оскільки він не був присутнім під час розгляду справи, копію постанови про накладення адміністративного стягнення отримав 25.02.2021року. Тому вважає, що строк на апеляційне оскарження пропущений з поважних причин.
По суті апеляційних вимог вказує, що постанова суду першої інстанції винесена з порушенням норм процесуального права та неправильним застосуванням норм матеріального права, при цьому суд не повно з`ясував усі фактичні обставини справи та не дослідив і не надав належної оцінки наявним в матеріалах справи доказам та обставинам, підійшов формально до вивчення обставин справи, що потягло за собою необґрунтоване застосування стягнення як вид покарання за адміністративне правопорушення, не сприяв повному, об`єктивному та неупередженому її розгляду. 
Також, вказує апелянт, суд розглянув справу без участі правопорушника чи його представника, чим порушив право обвинуваченого надавати пояснення, докази, заявляти клопотання, користуватися юридичною допомогою. При цьому, судом не враховано клопотання скаржника про відкладення розгляду справи у зв`язку з хворобою COVID-19. Зазначає, що недотримання судом вимог ст.268 КУпАП спричинило порушення права апелянта на захист своїх інтересів, що на його думку, є безумовною підставою для скасування постанови місцевого суду. Вказане також свідчить про порушення вимог Конвенції  про захист прав людини і основоположних свобод та недотримання судом п.24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 23.12.2005 за №14.
Крім того, письмові пояснення  свідків не можуть бути визнаними допустимими доказами, оскільки викликають об`єктивні  сумніви щодо змісту та не підтверджені їх усними поясненнями під час розгляду справи в суді. Також судом належним чином не встановлено особу правопорушника, можливість його покарання трудовим колективом відповідно до ст. 21 КУпАП.
В судовому засіданні ОСОБА_1 підтримав апеляційну скаргу з мотивів, в ній зазначених, просив її задовольнити.
Вивчивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, заслухавши пояснення ОСОБА_1 ,  дослідивши доводи апеляційної скарги, перевіривши законність та обґрунтованість постанови суду в межах апеляційної скарги, вважаю наступне. 
Відповідно до ст.289 КУпАП скаргу на постанову по справі про адміністративне правопорушення може бути подано протягом десяти днів з дня винесення постанови, а щодо постанов по справі про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксовані в автоматичному режимі, - протягом десяти днів з дня вручення такої постанови. В разі пропуску зазначеного строку з поважних причин цей строк за заявою особи, щодо якої винесено постанову, може бути поновлено органом (посадовою особою), правомочним розглядати скаргу.
З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_1 не був присутнім у суді під час розгляду справи відносно нього. Враховуючи, що копію цього рішення скаржник отримав згідно розписки 25.02.2020 року (а.с. 22), вважаю справедливим визнати названі скаржником причини пропуску строку на апеляційне оскарження постанови судді поважними, а також вбачаю необхідним його поновити.
По суті апеляційної скарги вважаю наступне.
Відповідно до положень ч.7 ст.294 КУпАП, апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги. При цьому, він не обмежений її доводами, якщо під час розгляду справи буде встановлено неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права. Також апеляційний суд може дослідити нові докази, які не досліджувалися раніше, якщо визнає обґрунтованим ненадання їх до місцевого суду або не обґрунтоване відхилення їх місцевим судом.
Відповідно до ст.252,280 КУпАП України при розгляді справи про адміністративне правопорушення суд має повно, всебічно та об`єктивно дослідити всі обставини справи в їх сукупності та з`ясувати, чи було скоєно адміністративне правопорушення, чи винна особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. 
Відповідно до ст.33 КУпАП, при накладенні адміністративного стягнення враховується характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.
Суддя апеляційного суду вважає, що судом першої інстанції належно встановлені обставини, які дають обґрунтоване право притягнути ОСОБА_1 до відповідальності за ознаками вчинення правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.
Згідно з протоколом про адміністративне правопорушення серії ОБ № 204648 від 12.11.2020 року підставою огляду на стан сп`яніння ОСОБА_1 стало те, що поліцейський виявив у нього ознаки алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, тремтіння пальців рук, почервоніння обличчя. 
Відповідно до п. 2 Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану.
Відповідно до п. 2.5 ПДР України, водій повинен на вимогу працівника міліції пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного сп`яніння, впливу наркотичних чи токсичних речовин. У разі відмови водія транспортного засобу від проведення огляду в закладі охорони здоров`я поліцейський в присутності двох свідків складає протокол про адміністративне правопорушення, у якому зазначає ознаки сп`яніння і дії водія щодо ухилення від огляду.
Приймаючи рішення, суд першої інстанції обґрунтовано встановив наявність в діях ОСОБА_1 складу правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, що підтверджується: 
- даними протоколу про адміністративне правопорушення серії ОБ № 204648 від 12.11.2020 (а.с.1);
- направленням на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом  лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції (а.с.5);
- рапортом  інспектора взводу № 2, роти №1 БУПП в Черкаській області Шпильового В.М. (а.с.8); 
- даними пояснень ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , які вказали, що ОСОБА_1 в їх присутності відмовився від проходження освідування на стан алкогольного сп`яніння в КЗ «ЧОНД» та на прилад «Драгер» (а.с. 6-7); 
- даними відеозапису місця події із нагрудної камери  інспектора поліції (а.с.10), де чітко зафіксовано відмову ОСОБА_1 від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння як на місці зупинки так і в медичному закладі.
Таким чином, фактичні обставини щодо вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП судом першої інстанції встановлені цілком вірно. 
Даючи оцінку вищевказаним доказам, апеляційний суд доходить висновку про правильність встановлення уповноваженою посадовою особою факту відмови ОСОБА_1 , - особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння, що стало підставою для складання відносно нього протоколу про адміністративне правопорушення. 
Будь-які докази відсутності вини водія ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, в матеріалах справи відсутні і правопорушником суду апеляційної інстанції не надані.
Адміністративне стягнення судом накладено з дотриманням правил, передбачених вимогами ст.ст.33,34,35 КУпАП з урахуванням всіх обставин адміністративного провадження та особи правопорушника є розмірним до вчиненого і справедливим. 
Що стосується доводів апеляційної скарги ОСОБА_1 щодо того, що постанова суду першої інстанції є незаконною, а обставини викладені у протоколі про адміністративне правопорушення та встановлені в оскаржуваній постанові висновки суду не відповідають фактичним обставинам справи, то такі не заслуговують на увагу, оскільки в суді апеляційної інстанції не знайшли свого об`єктивного підтвердження.
Стосовно доводів апелянта про те, що розгляд провадження в суді першої інстанції відбувся без його участі, що має бути підставою для скасування оскаржуваної постанови, суддя апеляційного суду відхиляє, вбачаючи, що в суді апеляційної інстанції обвинуваченому була надана у повному обсязі можливість довести суду свою позицію, й достатніх аргументів щодо незаконності чи несправедливості оскаржуваного рішення суду надано не було. Тому суддя апеляційного суду не вбачає доцільним скасовувати вірне по суті рішення виключно з формальних міркувань.  
Доводи апелянта про те, що суд першої інстанції безпідставно не допитав у судовому засіданні свідків є необґрунтованими, адже за наявності відео з місця події необхідність у допиті свідків для з`ясування фактичних обставин події правопорушення не є обов`язковою.
Будь-які інші доводи апелянта, викладені ним в апеляційній скарзі, сприймаються судом як спроба уникнути відповідальності, оскільки доказів, які б могли об`єктивно спростувати  його причетність до вказаного правопорушення, суду не надано.
Тому суд вважає, що факт відмови обвинуваченого від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан сп`яніння був зафіксований у законний спосіб, рішення суду першої інстанції є справедливим, й суд не вбачає підстав для його скасування.
Керуючись ст. 247, 294  КУпАП, суддя,  

                                                                постановив:

Поновити ОСОБА_1 строк на апеляційне оскарження постанови Соснівського районного суду м. Черкаси від 11 лютого 2021 року.  
Апеляційну скаргу ОСОБА_1 ,  залишити без задоволення.  
Постанову Соснівського районного суду м. Черкаси від 11 лютого 2021 року відносно ОСОБА_1 у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП, залишити без змін. 
Постанова остаточна і оскарженню не підлягає. 

Суддя                                                                                                       М.О. Ятченко