УХВАЛА

31 травня 2021 року 
м. Київ

Справа №  912/2002/20 

Верховний Суд у складі судді Касаційного господарського суду: 
Губенко Н. М., 

розглянувши матеріали касаційної скарги Спільного підприємства - товариства з обмеженою відповідальністю "Світловодськпобут"

на рішення Господарського суду Кіровоградської області
у складі судді Коваленко Н. М.
від 19.11.2020 та
на постанову Центрального апеляційного господарського суду 
у складі колегії суддів: Дармін М. О., Березкіна О. В., Іванов О. Г.
від 22.03.2021

за позовом Обласного комунального виробничого підприємства "Дніпро-Кіровоград"
до Спільного підприємства - товариства з обмеженою відповідальністю "Світловодськпобут"
про стягнення 2 752 378,05 грн, 

ВСТАНОВИВ:

Обласне комунальне виробниче підприємство "Дніпро-Кіровоград" звернулось до Господарського суду Кіровоградської області з позовом до Спільного підприємства - товариства з обмеженою відповідальністю "Світловодськпобут" про стягнення заборгованості в сумі 2 700 141,31 грн, 30 559,35 грн інфляційних втрат та 21 677,39 грн 3% річних, всього - 2 752 378,05 грн (з урахуванням заяви про збільшення позовних вимог).

Рішенням Господарського суду Кіровоградської області від 19.11.2020 у справі № 912/2002/20 позовні вимоги задоволені у повному обсязі: присуджено до стягнення з Спільного підприємства - товариства з обмеженою відповідальністю "Світловодськпобут" на користь Обласного комунального виробничого підприємства "Дніпро-Кіровоград" заборгованість в сумі 2 700 141,31 грн, 30 559,35 грн інфляційних втрат та 21 677,39 грн 3% річних.

Постановою від 22.03.2021 Центральний апеляційний господарський суд скасував рішення Господарського суду Кіровоградської області від 19.11.2020 у справі № 912/2002/20.

21 квітня 2021 року Спільне підприємство - товариство з обмеженою відповідальністю "Світловодськпобут" звернулося до Верховного Суду з касаційною скаргою на рішення Господарського суду Кіровоградської області від 19.11.2020 та постанову Центрального апеляційного господарського суду від 22.03.2021 у справі № 912/2002/20.

Перевіривши матеріали касаційної скарги Спільного підприємства - товариства з обмеженою відповідальністю "Світловодськпобут", Суд дійшов висновку про залишення її без руху з огляду на таке.

Відповідно до пункту 1 частини 1 статті 287 Господарського процесуального кодексу України учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, інтереси та (або) обов`язки, мають право подати касаційну скаргу на рішення суду першої інстанції після апеляційного перегляду справи та постанову суду апеляційної інстанції, крім судових рішень, визначених у частині 3 цієї статті.

Поряд з цим, за приписами частини 2 зазначеної статті підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у пунктах 1, 4 частини 1 цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права виключно в таких випадках:
1) якщо суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду, крім випадку наявності постанови Верховного Суду про відступлення від такого висновку;
2) якщо скаржник вмотивовано обґрунтував необхідність відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду та застосованого судом апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні;
3) якщо відсутній висновок Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах;
4) якщо судове рішення оскаржується з підстав, передбачених частинами першою, третьою статті 310 цього Кодексу.

При цьому пунктом 5 частини 2 статті 290 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що у касаційній скарзі повинно бути зазначено підставу (підстави), на якій (яких) подається касаційна скарга з визначенням передбаченої (передбачених) статтею 287 цього Кодексу підстави (підстав). 

У разі подання касаційної скарги на підставі пункту 1 частини 2 статті 287 цього Кодексу в касаційній скарзі зазначається постанова Верховного Суду, в якій викладено висновок про застосування норми права у подібних правовідносинах, що не був врахований в оскаржуваному судовому рішенні.

У разі подання касаційної скарги на підставі пункту 2 частини 2 статті 287 цього Кодексу в касаційній скарзі зазначається обґрунтування необхідності відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду.

Таким чином, з огляду на зміст наведених вимог процесуального закону, при касаційному оскарженні судових рішень з підстав, передбачених пунктами 1, 2, 3 частини 2 статті 287 Господарського процесуального кодексу України, окрім посилання на неправильне застосування судом норм матеріального права та порушення норм процесуального права, касаційна скарга має містити: 
пункт 1) - формулювання застосованого судом апеляційної інстанції висновку щодо застосування норми права, з яким не погоджується скаржник, із зазначенням цієї норми права та змісту правовідносин, у яких ця норма права застосована, а також посилання на постанови Верховного Суду, в яких зроблено інший (який саме) висновок щодо застосування цієї ж норми права та в яких (подібних) правовідносинах, із зазначенням, в чому саме полягає невідповідність оскарженого судового рішення сформованій правозастосовчій практиці у подібних правовідносинах ; 
пункт 2) - обґрунтування необхідності відступлення від висновку щодо застосування норми права, викладеного у постанові Верховного Суду та застосованого судом апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні, із чіткою вказівкою на норму права (абзац, пункт, частина статті), а також зазначенням такого правового висновку, описом правовідносин та змістовного обґрунтування мотивів такого відступлення;  
пункт 3) - зазначення норми права щодо якої відсутній висновок її застосування із конкретизацією змісту правовідносин, в яких цей висновок відсутній та обґрунтувати необхідність формування єдиної правозастосовчої практики щодо цієї норми для правильного вирішення справи. 

Водночас у касаційній скарзі Спільного підприємства - товариства з обмеженою відповідальністю "Світловодськпобут" відсутнє зазначення підстави (підстав), на якій (яких) подається касаційна скарга з визначенням передбаченої (передбачених) статтею 287 Господарського процесуального кодексу України підстави (підстав).

Крім того, відповідно до пункту 2 частини 4 статті 290 Господарського процесуального кодексу України до касаційної скарги додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Правові засади справляння судового збору, платників, об`єкти та розміри ставок судового збору, порядок сплати, звільнення від сплати та повернення судового збору визначає Закон України "Про судовий збір".

Частиною 1 статті 4 Закону України "Про судовий збір" встановлено, що судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Відповідно до підпункту 1 пункту 2 частини 2 статті 4 Закону України "Про судовий збір" (у редакції, чинній на момент звернення з позовної заявою) за подання до господарського суду позовної заяви майнового характеру сплачується судовий збір у розмірі 1,5 відсотка ціни позову, але не менше 1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб і не більше 350 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб. 

Оскільки позов у даній справі поданий у червні 2020 року, при поданні позовної заяви до Господарського суду Кіровоградської області судовий збір підлягав сплаті у сумі 41 285,67 грн (1,5% від 2 752 378,05 грн).

Згідно з підпунктом 5 пункту 2 частини 2 статті 4 Закону України "Про судовий збір" (у редакції, чинній на момент звернення з касаційною скаргою) за подання до господарського суду касаційної скарги на рішення суду ставка судового збору становить 200 відсотків ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви.
Отже при зверненні з касаційною скаргою на рішення Господарського суду Кіровоградської області від 19.11.2020 та постанову Центрального апеляційного господарського суду від 22.03.2021 у справі № 912/2002/20 судовий збір підлягав оплаті у розмірі 82 571,34 грн (1,5% від 2 752 378,05 грн * 200%).

Однак до касаційної скарги Спільного підприємства - товариства з обмеженою відповідальністю "Світловодськпобут" не додано доказів сплати судового збору.

Згідно з частиною 2 статті 292 Господарського процесуального кодексу України, у разі якщо касаційна скарга оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 290 цього Кодексу, застосовуються положення статті 174 цього Кодексу, про що суддею постановляється відповідна ухвала.

Відповідно до частини 2 статті 174 Господарського процесуального кодексу України в ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху. Якщо ухвала про залишення позовної заяви без руху постановляється з підстави несплати судового збору у встановленому законом розмірі, суд в такій ухвалі повинен зазначити точну суму судового збору, яку необхідно сплатити (доплатити).

З огляду на викладене, касаційна скарга Спільного підприємства - товариства з обмеженою відповідальністю "Світловодськпобут" залишається без руху на підставі частини 2 статті 292 Господарського процесуального кодексу України, із наданням скаржнику строку, що не перевищує десять днів з дня вручення ухвали, для усунення недоліків, шляхом:
-           зазначення підстави (підстав), на якій (яких) подається касаційна скарга з визначенням передбаченої (передбачених) статтею 287 Господарського процесуального кодексу України підстави (підстав) у спосіб, передбачений пунктом 5 частини 2 статті 290 цього Кодексу;
-          надання Суду доказів сплати судового збору за подання касаційної скарги на рішення Господарського суду Кіровоградської області від 19.11.2020 та постанову Центрального апеляційного господарського суду від 22.03.2021 у справі № 912/2002/20 у встановленому законом порядку і розмірі, а саме в сумі 82 571,34 грн.  

Згідно з частиною 4 статті 174 та частиною 2 статті 292 Господарського процесуального кодексу України, якщо скаржник не усунув недоліки касаційної скарги у строк, встановлений судом, така касаційна скарга вважається неподаною і повертається особі, що звернулася із касаційною скаргою.

Керуючись статтями 174, 234, 235, 287, 290, 292 Господарського процесуального кодексу України, статтею 4 Закону України "Про судовий збір", Суд 

У Х В А Л И В:

1. Касаційну скаргу Спільного підприємства - товариства з обмеженою відповідальністю "Світловодськпобут" на рішення Господарського суду Кіровоградської області від 19.11.2020 та постанову Центрального апеляційного господарського суду від 22.03.2021 у справі № 912/2002/20 залишити без руху.

2. Надати Спільному підприємству - товариству з обмеженою відповідальністю "Світловодськпобут" строк для усунення недоліків касаційної скарги, що не перевищує десять днів з дня вручення ухвали.

3. Роз`яснити Спільному підприємству - товариству з обмеженою відповідальністю "Світловодськпобут", що невиконання у встановлений строк вимог цієї ухвали є підставою для повернення касаційної скарги без розгляду.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та не підлягає оскарженню.

Суддя           Верховного Суду                                                                       Н. М. Губенко