ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/2489/21 Справа № 202/6371/19 	  	Суддя у 1-й інстанції - Слюсар Л. П. Суддя у 2-й інстанції - Пищида  М. М.	

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 квітня 2021 року                                                                м. Дніпро

       Колегія суддів судової палати у цивільних справах Дніпровського апеляційного суду у складі:
        головуючого – Пищиди М.М.
        суддів – Ткаченко І.Ю., Деркач Н.М.
        за участю секретаря судового засідання – Бондаренка         В.В.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Дніпро цивільну справу за апеляційною скаргою Акціонерного товариства «Альфа-Банк» на рішення Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 09 листопада 2020 року у справі за позовом Акціонерного товариства «Альфа-Банк» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , третя особа Індустріальний відділ державної виконавчої служби міста Дніпра Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області про звільнення майна з-під арешту, -
                                В С Т А Н О В И Л А:
       У вересні 2019 року позивач звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , третя особа Індустріальний відділ державної виконавчої служби міста Дніпра Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області про звільнення майна з-під арешту.
       В обґрунтування позову зазначив, що 28 травня 2008 року ОСОБА_1 та ЗАТ «Альфа Банк» уклали кредитний договір №800004046 за умовами якого ОСОБА_1 отримав кошти в сумі 101705,00 дол. США та на даний час усі права кредитора за вищевказаним Кредитним договором належать АТ «Альфа -Банк».
       Також, 28 травня 2008 року укладено Іпотечний договір, відповідно до якого на забезпечення виконання основного зобов`язання Іпотекодавець передав в іпотеку належне йому на праві власності майно, а саме: житлову квартиру, загальною площею 94,7 кв.м. та житловою площею - 61,9 кв.м., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 .
       Через систематичне невиконання Боржником умов кредитного договору, Банк був змушений розпочати процедуру звернення стягнення на предмет іпотеки.
       15 липня 2019 року право власності на майно було зареєстроване за АТ «Альфа Банк», що підтверджується Витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно №174640349 від 22.07.2019 року. 
       Однак, позивачу стало відомо, що реалізувати власне майно на даний час неможливо, оскільки Індустріальним відділом державної виконавчої служби міста Дніпра Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області винесено постанову про арешт майна відповідача та оголошення заборони на його відчуження, якою накладено арешт на все нерухоме майно.
       На сьогоднішній день, внаслідок винесення вищезазначеної постанови про арешт, порушено права позивача, як власника майна. 
       Враховуючи вищевикладене, позивач просив суд звільнити з-під арешту нерухоме майно, яке належить АТ «Альфа-Банк», а саме: житлову квартиру, загальною площею – 61,9 кв.м., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , що накладений Індустріальним відділом державної виконавчої служби міста Дніпра Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області (а.с.2-5).
       Рішенням Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 09 листопада 2020 року в задоволенні позовних вимог Акціонерного товариства «Альфа-Банк» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , третя особа Індустріальний відділ державної виконавчої служби міста Дніпра Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області, про звільнення майна з-під арешту — відмовлено (а.с.217-221).
Не погодившись з вказаним рішенням суду, Акціонерне товариство «Альфа-Банк» звернулося до суду з апеляційною скаргою, в якій просить рішення суду скасувати та ухвалити нове судове рішення, яким позовні вимоги задовольнити.
В обґрунтування апеляційної скарги посилається на те, що судом першої інстанції було неповно та неправильно встановлено деякі обставини, що мають значення для справи, внаслідок неправильного дослідження і оцінки наданих суду доказів.
Вказує, що власником спірного майна - житлову квартиру, загальною площею 94,7 кв.м. та житловою площею - 61,9 кв.м., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 є АТ «Альфа Банк»,
Однак, реалізувати власне майно на даний час неможливо, оскільки Індустріальним відділом державної виконавчої служби міста Дніпра Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області винесено постанову про арешт майна відповідача та оголошення заборони на його відчуження, якою накладено арешт на все нерухоме майно.
Вважає, що внаслідок винесення вказаної постанови про арешт порушено права позивача як власника відповідного майна (а.с.223-225).
       Перевіривши матеріали справи, законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає за потрібне апеляційну скаргу задовольнити, виходячи з наступного.
       Судом першої інстанції встановлено, що 28 травня 2008 року між Закритим акціонерним товариством «Альфа-Банк», правонаступником якого є АТ «Альфа-Банк» та ОСОБА_1 , був укладений кредитний договір №800004046, предметом якого є надання споживчого кредиту в розмірі 101705 доларів США, на власні потреби, з оплатою 13,80% річних з терміном погашення 28.05.2023 року.
       В забезпечення основного зобов`язання між ЗАТ «АльфаБанк» та ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_6 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 укладено Іпотечний договір №800004046-И від 28.05.2008 року, відповідно до умов якого Іпотекодавеці передали в іпотеку Іпотекодержателю належне на праві власності нерухоме майно, а саме: квартиру АДРЕСА_2 , та складається із: 1- коридор, 2,3,4,7,8 – житлові, 5 – туалет, 6-ванна, 9- кухня, 10- кладова, І – лоджія, ІІ – балкон, загальною площею 94,7 кв.м., та житловою площею 61,9 кв.м., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 .
       Згідно з інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна 174640349, власником квартири АДРЕСА_3 є Акціонерне товариство «Альфа-Банк», номер запису про право власності: 32438518, зареєстровано державним реєстратором Волос Оленою Володимирівною, Обласне комунальне підприємство «Софіївське бюро технічної інвентаризації» Дніпропетровської області. Підстава виникнення права власності, іпотечний договір №800004046-И та номер: №1088, виданий 28.05.2008, видавник: Приватний нотаріус Дніпропетровського міського нотаріального округу Кулініч С.А.; Кредитний договір серія та номер: №800004046, виданий 28.05.2008, видавник: Сторони: ЗАТ «Альфа-Банк», ОСОБА_1 : Вимога/Іпотечне повідомлення про дострокове погашення заборгованості, серія та номер: № 574, виданий 02.02.2018, видавник: АТ «Альфа-Банк».
       Згідно з актуальною інформацією зі спеціального розділу про державну реєстрацію обтяжень, накладено арешт на нерухоме майно кв. АДРЕСА_3 , постанова, про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження, серія та номер: 35915197, виданий 23.01.2013, видавник: Індустріальний відділ ДВС Дніпропетровського МУЮ.
       Відмовляючи у задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції виходив з їх необґрунтованості та недоведеності, оскільки позивачем не надано суду належних доказів щодо виконавчого провадження, в межах якого було накладено арешт на спірну квартиру органом державної виконавчої служби, доказів щодо того, чи здійснюється дане виконавче провадження, чи воно закрите.
       Однак, колегія суддів не може погодитись з таким висновком суду першої інстанції, з наступних підстав. 
       Відповідно до вимог статті 2 ЦПК України завданнями цивільного судочинства є, зокрема, справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.
        Суд, здійснюючи правосуддя, захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором (стаття 4 ЦПК України).
       Відповідно до ст. 41 Конституції України, кожний має право володіти, користуватися й розпоряджатися своєю власністю. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.
       Відповідно до ст. 317 ЦК України, власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном.
       Відповідно до ст. 319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.
       Відповідно до ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.
       Відповідно до ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.
       Виходячи з аналізу ст. 56 Закону України «Про виконавче провадження» арешт майна це заборона виконавця розпоряджатися або користуватися майном, на яке накладено арешт.
       Відповідно до ч. 1 ст. 59 Закону України «Про виконавче провадження» особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту.
       Відповідно до частин четвертої та п`ятої статі 59 Закону України «Про виконавче провадження» підставами для зняття виконавцем арешту з усього майна (коштів) боржника або його частини є:
       1) отримання виконавцем документального підтвердження, що рахунок боржника має спеціальний режим використання та/або звернення стягнення на такі кошти заборонено законом;
       2) надходження на рахунок органу державної виконавчої служби, рахунок приватного виконавця суми коштів, стягнених з боржника (у тому числі від реалізації майна боржника), необхідної для задоволення вимог усіх стягувачів, стягнення виконавчого збору, витрат виконавчого провадження та штрафів, накладених на боржника;
       3) отримання виконавцем документів, що підтверджують про повний розрахунок за придбане майно на електронних торгах;
       4) наявність письмового висновку експерта, суб`єкта оціночної діяльності - суб`єкта господарювання щодо неможливості чи недоцільності реалізації арештованого майна боржника у зв`язку із значним ступенем його зношення, пошкодженням;
       5) відсутність у строк до 10 робочих днів з дня отримання повідомлення виконавця, зазначеного у частині шостій статті 61 цього Закону, письмової заяви стягувача про його бажання залишити за собою нереалізоване майно;
       6) отримання виконавцем судового рішення про скасування заходів забезпечення позову;
       7) погашення заборгованості із сплати періодичних платежів, якщо виконання рішення може бути забезпечено в інший спосіб, ніж звернення стягнення на майно боржника;
       8) отримання виконавцем документального підтвердження наявності на одному чи кількох рахунках боржника коштів, достатніх для виконання рішення про забезпечення позову.
       У всіх інших випадках арешт може бути знятий за рішенням суду.
       Згідно п. 2 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ № 5 від 03 червня 2016 року «Про судову практику в справах про зняття арешту з майна» позов про зняття арешту з майна може бути пред`явлений власником, а також особою, яка володіє на підставі закону чи договору або іншій законній підставі майном, що не належить боржнику (речове право на чуже майно).
       Відповідно до п. 7 ч. 4 ст. 24 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» відмова в державній реєстрації прав з підстави наявності зареєстрованих обтяжень речових прав на нерухоме майно не застосовується у разі державної реєстрації права власності на нерухоме майно іпотекодержателем - фінансовою установою в порядку, передбаченому статтями 33-38 Закону України «Про іпотеку». Наявність зареєстрованих після державної реєстрації іпотеки обтяжень, інших речових прав, у тому числі іпотеки, на передане в іпотеку майно не є підставою для відмови у державній реєстрації права власності за іпотекодержателем.
       Згідно з ст. 12, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.
       Відповідно до ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.
       В матеріалах справи наявна інформація з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо спірної квартири. Згідно даної інформації, квартира є власністю Акціонерного товариства «Альфа-Банк» та перебуває під арештом. Зазначений арешт був накладений на квартиру в той час, коли вона перебувала у власності відповідачів та продовжує діяти й на теперішній час.
       Крім того, як встановлено колегією суддів рішенням Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 02 червня 2020 року у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до АТ «Альфа-Банк» про скасування рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень та запису в Реєстрі права власності на нерухоме майно - відмовлено. 
       Постановою Дніпровського апеляційного суду від 12 січня 2021 року рішення Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 02 червня 2020 року - залишено без змін. 
       Таким чином, наявність арешту спірної квартири є перешкоджанням праву власника розпоряджатись належним йому майном.
       Підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є: неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права (частина 1 статті 376 ЦПК України).
       Виходячи з викладеного, колегія суддів вважає, що позов Акціонерного товариства «Альфа-Банк» є обґрунтованим, а рішення суду першої інстанції про відмову в задоволенні позову підлягає скасуванню, із задоволенням позовних вимог у повному обсязі.
       На підставі ст.141 ЦПК України, у зв`язку із задоволенням апеляційної скарги та позовних вимог у справі до перерозподілу належать судові витрати сторін у справі по сплаті судового збору за розгляд справи судами першої та апеляційної інстанцій – з відповідачів на користь позивача слід стягнути судовий збір у розмірі по 960,5 грн, з кожного.
       На підставі викладеного, керуючись ст. 367, 368, 374, 376, 381- 384 ЦПК України, колегія суддів, -
П О С Т А Н О В И Л А :
       Апеляційну скаргу Акціонерного товариства «Альфа-Банк» — задовольнити.
       Рішення Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 09 листопада 2020 року — скасувати.
       Позов Акціонерного товариства «Альфа-Банк» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , третя особа Індустріальний відділ державної виконавчої служби міста Дніпра Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області про звільнення майна з-під арешту — задовольнити.
       Звільнити з-під арешту нерухоме майно, яке належить Акціонерному товариству «Альфа-Банк», а саме: житлову квартиру, загальною площею – 61,9 кв.м., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , що накладений Індустріальним відділом державної виконавчої служби міста Дніпра Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області.
       Стягнути з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 на користь Акціонерного товариства «Альфа-Банк» судовий збір у розмірі по 960,5 грн, з кожного.
       Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена відповідно до чинного законодавства.
       Судді: