П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

___________________________________________________________________________________

П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М  У К Р А Ї Н И

11 травня 2021 р.	м.Одеса	Справа № 420/10398/20	
Головуючий в 1 інстанції: Бойко О.Я.
          
Колегія суддів П`ятого апеляційного адміністративного суду у складі:
головуючого   судді - Вербицької Н.В.,
                                           суддів - Джабурії О.В.,
                                              - Кравченка К.В.,
          розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу  Одеської митниці Держмитслужби на рішення Одеського окружного адміністративного суду від 18 грудня 2020 року по справі за адміністративним позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Торгівельна компанія Юніон Груп» до Одеської митниці Держмитслужби про визнання протиправними дій та скасування рішення про коригування митної вартості товарів, картки відмови в прийнятті митної декларації,

                                                  В С Т А Н О В И Л А :

           09 жовтня 2020 року товариство   з обмеженою відповідальністю “Торгівельна компанія Юніон Груп” звернулось до Одеського окружного адміністративного суду з позовною заявою, в якій просило:
          - визнати   протиправним рішення Одеської митниці Держмитслужби про коригування   митної вартості   товарів від 28.08.2020 року № UA500490/2020/500006/2;
          - визнати   протиправною   та скасувати   картку відмови Одеської митниці Держмитслужби в прийняті митної   декларації, митному   оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів   комерційного   призначення № UA500490/2020/00016 від 28.08.2020 року.
          В обґрунтування позовних вимог ТОВ "ТК Юніон Груп" зазначило, що митниця протиправно, незважаючи на наявність усіх документів передбачених ст.53 МК України, прийняла рішення про коригування митної вартості. Товариство зазначило, що обставини, на які вказує відповідач в оскаржуваному рішенні про коригування митної вартості, жодним чином не спростовують митної вартості, яка зазначена позивачем у поданій митній декларації і не є підставою для здійснення коригування митної вартості.
Відповідач відзив на позовну заяву не надав. Після ухвалення рішення до суду надійшло клопотання Одеської митниці Держмитслужби про залучення до матеріалів справи доказів, на яких ґрунтується позиція митного органу у відзиві, однак сам відзив на позовну заяву в матеріалах справи відсутній.
Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 18 грудня 2020 року адміністративний позов ТОВ "ТК Юніон Груп" задоволено. Визнано   протиправним рішення Одеської митниці Держмитслужби про коригування   митної вартості   товарів від 28.08.2020 року № UA500490/2020/500006/2. Визнано   протиправною   та скасовано   картку відмови Одеської митниці Держмитслужби в прийняті митної   декларації, митному   оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів   комерційного   призначення № UA500490/2020/00016 від 28.08.2020 року.
Не погодившись з прийнятим судовим рішенням, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій посилаючись на порушення судом норм матеріального права, просив рішення суду першої інстанції скасувати та прийняти нове про відмову у задоволенні позову у повному обсязі. Зокрема, апелянт зазначає, що судом першої інстанції не враховано, що у зв`язку із тим, що декларантом до митниці надано документи, які містили розбіжності та в яких були відсутні всі відомості, що підтверджують числові значення складових митної вартості та відомості щодо ціни за товари, митницею обґрунтовано відмовлено у митному оформлені за заявленою декларантом ціною та скориговано митну вартість товару. Апелянт також зазначив, що на вимогу митного органу позивачем не надано додаткові документи на підтвердження вартості товару.
Відповідно п.1 ч. 1 ст. 311 КАС України, справа розглядається в порядку письмового провадження. 
Заслухавши доповідача, дослідивши доводи апеляційної скарги, матеріали справи, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального і процесуального права, правової оцінки обставин у справі, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, враховуючи наступне.
          Судом першої інстанції встановлені та з матеріалів справи вбачаються наступні обставини.
03 грудня 2019 року     між компанією “PILSAN DIS TICARET LTD. STI” (Туреччина), як продавцем, та позивачем, як покупцем, укладено зовнішньоекономічний договір (контракт) б/н, за умовами якого Продавець на протязі певного періоду зобов`язується продавати (передати у власність) Покупцеві, а Покупець зобов`язується купити (прийняти та оплатити) товари, кількість, асортимент і технічні умови яких зазначені у інвойсах, що складають невід`ємну частину цього Договору.
Відповідно до умов зазначеного договору, орієнтовний план закупівлі позивачем товару становить — 1 контейнер продукції “PILSAN DIS TICARET LTD. STI”   (Туреччина) щомісячно.
На виконання умов зазначеного контракту підприємство-нерезидент відправник “PILSAN DIS TICARET LTD. STI” поставило позивачу наступну партію товару: товар №1: Іграшки колісні для катання дітей у частково розібраному стані, без двигуна: арт. 06 205 Екскаватор педальний — 18 шт., арт. 06 212 Трактор з причіпом педальний — 12 шт., арт. 07 132 Велосипед трьохколісний — 56 шт., арт, 07 140 Велосипед трьохколісний — 25 шт., арт. 07 169 Велосипед трьохколісний — 40 шт., арт: 07 294 Трактор педальний — 70 шт., арт. 07 295 Причіп до трактора педального — 110 шт., арт. 07 297 Трактор педальний — 80 шт., арт. 07 302, Машинка педальна — 20 шт., арт. 07 312 Машинка педальна — 5 шт., арт. 07 314 Трактор педальний — 349 шт., арт. 07 315 Екскаватор педальний — 120 шт., арт. 07 316 Екскаватор педальний з причіпом — 170 шт., арт. 07 317 Причіп до трактора педального — 140 шт.; товар № 2: Іграшки у вигляді тварин з комплектуванням музикою, або без комплектування: арт. 01 002 Качалка-каталка «Поні» — 15 шт,, арт. 07 520 Качалка-каталка «Коник» — 15 шт., арт. 07 914 Качалка-каталка «Коник» — 25 шт.; товар № 3: Іграшки з пластмаси без механічного приводу: арт. 06 098 «Щаслива» хатка — 3 шт., арт. 06 194 «Чарівна» хатка — 5 шт., арт. 06 437 Кам`яна хатка — 10 шт., арт. 06 443 Кам`яна хатка з парканом - 10 шт., арт. 06 621 Вантажівка - 24 шт.; товар № 4: Обладнання для гри на свіжому повітрі: арт. 06 160 Горка «Слон» — 5 шт., арт. 06 161 Горка «Слон» з гойдалкою — З шт., арт. 06 167 «Весела» горка — 60 шт., арт. 06 179 «Мавпа» горка — 5 шт., арт. 06 191 «Бінго» горка — 5 шт., арт. 06 198 «Діно» горка — 5 шт., виробник товарів — “PILSAN DIS TICARET LTD. STI” (Туреччина). Торговельна марка — «PILSAN».
07 серпня 2020 року, з метою здійснення митного оформлення товару, позивач подав митну декларацію № UA 500490/2020/501329, в якій митну вартість товару визначено за основним (першим) методом — ціною договору, митна вартість товару — 24 474,57 дол. США.
Позивач разом з митною декларацією подав всі необхідні документи, а саме: пакувальний лист №1 від 10.08.2020 року; пакувальний лист   № 2 від 10.08.2020 року; пакувальний лист № 3 від 10.08.2020 року; рахунок-проформа № 260031 від 27.07.2020 року; рахунок-фактура (інвойс) № рs02020000000293 від 10.08.2020року; коносамент 20х1803 від 18.08.2020 року; автотранспортну накладну   № 039005 від 27.08.2020 року; автотранспортну накладну   № 039006 від 27.08.2020 року; автотранспортну накладну   № 039007 від 27.08.2020 року; сертифікат про походження товару   № 0127969 від 10.08.2020 року; банківський платіжний документ, що стосується товару№njbklk7ТО3К4ІН8 від 29.07.2020 року; рахунок-фактуру про надання транспортно-експедиційних послуг від виконавця договору (контракту), про транспортно-експедиційні послуги № 3278 від 21.08.2020 року; документ, що підтверджує вартість перевезення товару № 6660 від 21.08.2020 року; прейскурант (прайс-лист) виробника товару № б/н від 03.12.2019 року; зовнішньоекономічний договір (контракт) № б/н від 03.12.2019 року; договір про надання послуг митного брокера № 310719/1 від 31.07.2019 року; договір (контракт) про перевезення № 05/05-20 від 05.05.2020 року; акт зважування № 362446 від 27.08.2020 року; акт зважування №362447 від 27.08.2020 року; акт зважування № 362450 від 27.08.2020 року; інші некласифіковані документи: лист «PILSAN» б/н від 06.08.2020 року; копію митної декларації країни відправлення № 20343100ЕХ184328 від 12.08.2020 року.
Позивачем додатково надано лист компанії “PILSAN” від 06.08.20 року щодо відомостей про виробників товарів. Внаслідок неможливості надати додаткові документи, ТОВ “Термінал-ПРО” (Декларант) відповідним листом повідомило митний орган про надання вичерпного переліку додаткових документів для підтвердження митної вар тості товару.
28 серпня 2020 року відповідач прийняв   картку відмови в прийнятті митної декларації, митному   оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних   засобів комерційного   призначення № /2020/00016.
28 серпня 2020 року № UA500490/2020/500006/2 відповідач прийняв рішення про коригування   митної   вартості товарів,в якому зазначив наступні порушення:
1)у комерційних документах містяться суперечливі відомості щодо суми, яка була фактично сплачена або підлягає сплаті за оцінювані товари: 26 286,40 дол. СІІІА (відповідно інвойсу (рахунка- фактури) від 10.08.2020 року №РSО0202000000293) та 26 444,50 дол. СІІІА (відповідно до банківського платіжного доручення від 29.07.2020 № NJBKLK7ТО3К4ІН8);
2)відповідно до банківського платіжного доручення від 29.07.2020 року № № NJBKLK7ТО3К4ІН8 оплата за товари здійснена відповідно до інвойсу, який до митного оформлення не надавався (INV.20260031 від 27.07.2020 року);
3)відповідно пункту 6 частини десятої статті 58 МК України при визначенні митної вартості до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за оцінювані товари, якщо вони не включалися до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті додаються витрати на навантаження, вивантаження та обробку оцінюваних товарів, пов`язані з їх транспортуванням до аеропорту, порту або іншого місця ввезення на митну територію України. Проте, у наданих до митного оформлення документах відсутня будь-яка інформація щодо включення/не включення даних складових митної вартості до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за оцінювані товари, внаслідок чого неможливо перевірити правильність визначення митної вартості самих товарів;
4) декларантом відомості щодо виробника товарів у графах митної декларації наведені наступним чином - “PILSAN PLASTIK VE OYUNCAK SAN. A.S.”. Проте, у наданих декларантом товаросупровідних й комерційних документах відомості щодо виробника, а також щодо торгівельної марки товарів відсутні, тобто такі відомості документально не підтверджені;
5) у наданому декларантом прайс-лисгі від 03.12.2019 року б/н та інвойсу (рахунка-фактури) від 10.08.2020 року №РS02020000000293 не зазначено пункт (місце) поставки товарів відповідно до комерційних термінів Інкотермс, внаслідок чого неможливо однозначно встановити, які саме витрати були понесені , або мають бути понесеними покупцем товарів та чи   включені такі витрати до ціни товарів чи ні, тобто здійснення   перевірки числового значення заявленої митної вартості не є можливим.
          Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що надання позивачем до розмитнення товару повного пакету документів, які підтверджують числові значення складових митної вартості товарів щодо ціни, яка фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари. Формально нижчий рівень митної вартості імпортованого позивачем товару від рівня митної вартості іншого митного оформлення, не може розцінюватись як заниження позивачем митної вартості, не є перешкодою для застосування першого методу визначення митної вартості товару і не може бути достатньою підставою для відмови у здійсненні митного оформлення товару за першим методом визначення його митної вартості.
          Судова колегія погоджується з висновком суду першої інстанції, з огляду на наступне. 
Митною вартістю товарів, які переміщуються через митний кордон України, відповідно до статті 49 МК України, є вартість товарів, що використовується для митних цілей, яка базується на ціні, що фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.
Згідно з ч. 1      ст.51 МК      України - митна вартість товарів, що переміщуються через митний кордон України, визначається декларантом відповідно до норм цього      Кодексу.
Частиною 1      ст.52 МК      України передбачено, що заявлення митної вартості товарів здійснюється декларантом або уповноваженою ним особою під час декларування товарів у порядку, встановленому      розділом VIII цього Кодексу      та цією главою.
Відповідно до статті 53 МК України, у випадках, передбачених цим Кодексом, одночасно з митною декларацією декларант подає органу доходів і зборів документи, що підтверджують заявлену митну вартість товарів і обраний метод її визначення. Перелік документів, які підтверджують митну вартість товарів, визначений у частині другій цієї статті.
При цьому, частиною третьою статті 53 МК України передбачено, що у разі якщо документи, зазначені у частині другій цієї статті, містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу органу доходів і зборів зобов`язані протягом 10 календарних днів надати (за наявності) додаткові документи відповідно до переліку, наведеному в даній нормі.
Системний аналіз наведених правових норм вказує на те, що митні органи мають право витребовувати додаткові документи на підтвердження задекларованої митної вартості у випадку наявності обґрунтованих сумнівів у достовірності поданих декларантом відомостей, що є обов`язковою обставиною, з якою закон пов`язує можливість витребовування додаткових документів у декларанта та надає митниці право вчиняти наступні дії, спрямовані на визначення дійсної митної вартості товарів. Разом із тим витребувати необхідно ті документи, які дають можливість пересвідчитись у правильності чи помилковості задекларованої митної вартості, а не всі, які передбачені статтею 53 МК України. Ненадання повного переліку витребуваних документів може бути підставою для визначення митної вартості не за першим методом лише тоді, коли подані документи є недостатніми чи такими, що у своїй сукупності не спростовують сумнів у достовірності наданої інформації.
Згідно з ч. 6 ст. 54 МК України орган доходів і зборів може відмовити у митному оформленні товарів за заявленою декларантом або уповноваженою ним особою митною вартістю виключно за наявності обґрунтованих підстав вважати, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів, у разі: 1) невірно проведеного декларантом або уповноваженою ним особою розрахунку митної вартості; 2) неподання декларантом або уповноваженою ним особою документів згідно з переліком та відповідно до умов, зазначених у частинах другій - четвертій статті 53 цього Кодексу, або відсутності у цих документах всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари; 3) невідповідності обраного декларантом або уповноваженою ним особою методу визначення митної вартості товару умовам, наведеним у главі 9 цього Кодексу; 4) надходження до органу доходів та зборів документально підтвердженої офіційної інформації органів доходів інших країн щодо недостовірності заявленої митної вартості.
Зі змісту цієї норми вбачається, що встановивши відсутність достатніх відомостей, що підтверджують задекларовану митну вартість товарів, митний орган повинен вказати, які саме складові митної вартості товарів є непідтвердженими, чому з поданих документів неможливо встановити дані складові, та які документи необхідні для підтвердження того чи іншого показника.
          Щодо доводів митного органу, щодо суперечливих відомостей стосовно суми, яка була фактично сплачена або підлягає сплаті за оцінювані товари: 26 286,40 дол. СІІІА (відповідно інвойсу (рахунка- фактури) від 10.08.2020 року №РSО0202000000293) та 26 444,50 дол. СІІІА (відповідно до банківського платіжного доручення від 29.07.2020 № NJBKLK7ТО3К4ІН8), колегія суддів зазначає наступне.
          Суд першої інстанції вірно врахував висновки постанови Пленуму ВАСУ щодо узагальнення практики застосування адміністративними судами положень Митного кодексу України від 13.03.2017 року № 2, відповідно яких ситуація, коли сума коштів, зазначена в платіжному дорученні з оплати оцінюваного товару, не відповідає ціні такого товару, зазначеній в інших документах, долучених до митної декларації, не є підставою для твердження про розбіжності в документах, а тому — для сумнівів у правильності визначення митної вартості.
          Доводи відповідача, що митна вартість скоригована через те, що відповідно до банківського платіжного доручення від 29.07.2020 року № № NJBKLK7ТО3К4ІН8 оплата за товари здійснена відповідно до інвойсу, який до митного оформлення не надавався (INV.20260031 від 27.07.2020 року), також вірно відхилені судом першої інстанції.
          Як вбачається з матеріалів справи, зокрема картки відмови, декларантом до митного органу надавався рахунок – проформа № 20260031 від 27.07.2020 року.
          Зазначені в проформа-інвойсі банківські реквізити та дата контракту відповідають зазначеним реквізитам в контракті від 03.12.2019 року, на виконання якого здійснюється спірна поставка. З платіжного доручення від 29.07.2020 року також вбачається сплата саме на банківські реквізити, відповідно до контракту та інвойсу (а.с.56).
          Вимагаючи від ТОВ "ТК Юніон Груп" відомості, чи включено до митної вартості товару витрати на транспортування, відповідачем не враховано, договір, укладений із перевізником  ТОВ “ХІЛЛДОМ ЛОГІСТІКС”, довідку  ТОВ “ХІЛЛДОМ ЛОГІСТІКС” про транспортні витрати № 6660 від 21.08.2020 року із чітким зазначенням назв контейнерів, а саме: №№ СААU5063320, САІU 4833959, СААU5018260, рахунку на оплату фрахту № 3278 від 21.08.2020 року і платіжне доручення, що підтверджує оплату фрахту, № 259 від 28.08.2020 року.
          З наданих позивачем документів чітко вбачається, що ціна за транспортування включена до митної вартості товару, заявленої позивачем.
Непідтвердженими є і висновки митного органу, що у наданих декларантом товаросупровідних й комерційних документах відомості щодо виробника, а також щодо торгівельної марки товарів відсутні.
До митного оформлення декларантом надавався лист виробника товарів від 06.08.2020 року компанії - нерезидента “PILSAN PLASTIK VE OYUNCAK SAN. A.S.”, відповідно до змісту якого останні повідомляють, що фактично “PILSAN PLASTIK VE OYUNCAK SAN. A.S.” та PILSAN  DIS TICARET LTD. STI є однією і тією ж компанією, при цьому PILSAN  DIS TICARET LTD. STI  Є СТРУКТУРНИМ  ПІДРОЗДІЛОМ “PILSAN PLASTIK VE OYUNCAK SAN. A.S. При цьому, у зазначеному листі також вказано відомості, що власник цих компаній — одна і та сама особа, і товар, що експортується — вироблений “PILSAN PLASTIK VE OYUNCAK SAN. A.S.”, а експортними операціями займається PILSAN DIS TICARET LTD. STI. 
Неприйнятними також є і посилання митниці та не зазначення пункту навантаження у прайс – листі, оскільки навіть відсутність прас – листа не є підставою для коригування митної вартості.
Так, згідно позиції Верховного Суду, викладеної в постанові по справі № 0840/3083/18 від 27.06.2019 року, прайс - лист  та калькуляція виробництва не є документами які підтверджують митну вартість товарів, що передбачені частиною другою статті 53 Митного кодексу України, а тому не надання їх до митного оформлення не  впливає  на визначення  митної вартості товару.           
  Сумніви митного органу у достовірності відомостей про митну вартість товарів, які виникли у зв`язку  з  тим, що надані документи, на думку контролюючого органу  не  підтверджували вартості, так як  не  містили всіх відомостей щодо складових вартості імпортованого  товару,   спростовуються наявними в матеріалах справи первинними документами, які були надані відповідачу під час проведення митних процедур.
          Стосовно доводів відповідача про те, що причиною для витребування митним органом додаткових документів від декларанта стало спрацювання автоматизованої системи профілю  ризиків, колегія суддів зазначає наступне.
          Автоматизована система аналізу та управління ризиками з об`єктивних причин не може містити усієї інформації, що стосується суб`єктів зовнішньоекономічної діяльності, товарів і умов їх продажу, тому такі дані не можуть мати більше значення, ніж надані декларантом первинні документи про товар. Сама по собі різниця між вартістю товару, задекларованого особою та вартістю подібних (аналогічних) товарів, що розмитнювались цією ж чи іншими особами у попередніх періодах, ще не свідчить про наявність порушень з боку декларанта і не є підставою для автоматичного збільшення митної вартості товарів до показників автоматизованій системі аналізу та управління ризиками.
Крім того, відповідно до пунктів 2, 4 частини другої    статті 55 МК України, прийняте митним органом письмове рішення про коригування заявленої митної вартості товарів має містити: наявну в митного органу інформацію (у тому числі щодо числових значень складових митної вартості, митної вартості ідентичних або подібних (аналогічних) товарів, інших умов, що могли вплинути на ціну товарів), яка призвела до виникнення сумнівів у правильності визначення митної вартості та до прийняття рішення про коригування митної вартості, заявленої декларантом; обґрунтування числового значення митної вартості товарів, скоригованої митним органом, та фактів, які вплинули на таке коригування.
Верховним Судом у постанові по справі № 260/718/19 від 25.02.2020 року викладена позиція, відповідно до якої рішення про коригування митної вартості товару не може базуватися виключно на інформації ЄАІС ДФС України, оскільки порядок її формування, ведення, отримання інформації, а також порядок використання її даних суб`єктами господарських відносин при здійсненні ними зовнішньоекономічної діяльності Митним кодексом України не передбачено. Також слід врахувати, що в ЄАІС ДФС України відсутня інформація про коригування заявленої митної вартості товарів, а також інформація щодо судових рішень з питань визначення митної вартості товарів та методів її визначення, у зв`язку з чим така інформаційна база не містить всіх об`єктивних даних щодо імпортованих в Україну товарів, які підтверджуються документально та підлягають обчисленню.
          Між тим, як вбачається з рішення про коригування митної вартості товарів, відповідачем зазначено, що по товарам, митне оформлення яких вже здійснено є більшим ніж заявлено декларантом, з посиланням на митні декларації, однак  відповідачем вказано лише номера, дати та ціни по митній декларації, на підставі яких  здійснено коригування митної вартості товарів №1, №2, №3, №4, що не дає підстав вважати таке рішення обґрунтованими та мотивованими у контексті норм пунктів 2, 4 частини 2 статті 55 МК України.
          Таким чином, у рішенні про коригування заявленої митної вартості, крім номеру та дати митної декларацій, яка була взята за основу для визначення митної вартості оцінюваних товарів, митний орган повинен також навести пояснення щодо зроблених коригувань на обсяги партії ідентичних або подібних (аналогічних) товарів, умов поставки, комерційних умов тощо та зазначити докладну інформацію і джерела, які використовувалися митним органом при визначенні митної вартості оцінюваних товарів із застосуванням резервного методу.
При цьому розбіжність між рівнем заявленої декларантом митної вартості товару та рівнем митної вартості ідентичних або подібних товарів, митне оформлення яких вже здійснено, може бути лише підставою для сумніву у правильності визначення митної вартості, проте не є достатньою підставою для висновку про недостовірність даних щодо заявленої декларантом митної вартості товару. В цьому випадку митниця повинна здійснити дослідження документів щодо поставки товару з метою встановлення доказів, які підтверджують або спростовують цей сумнів.
За встановлених судом обставин, митний орган фактично залишив поза увагою документи, надані представником позивача для митного оформлення товару. При цьому досліджені судом документи, які містяться в матеріалах справи, є належними та в повній мірі відповідають вимогам МК України до документів, які підтверджують митну вартість товарів, однак останні не тільки не спростовані митним органом, але й взагалі залишені без уваги, а тому відповідачем безпідставно застосовано інший  метод визначення  митної вартості у спірному рішенні про коригування  митної вартості  товарів.
          Судова колегія також звертає увагу на тому, що за наявності інформації щодо митного оформлення аналогічного, на думку відповідача, товару митний орган не застосував метод - за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів, а необґрунтовано обрав саме резервний метод. При цьому формально нижчий рівень митної вартості імпортованого позивачем товару від рівня митної вартості іншого митного оформлення, не може розцінюватись як заниження позивачем митної вартості, не є перешкодою для застосування першого методу визначення митної вартості товару та не може бути достатньою підставою для відмови у здійсненні митного оформлення товару за першим методом визначення його митної вартості.
          Враховуючи вищевикладене, судова колегія погоджується з висновком суду першої інстанції, що відповідачем не доведено наявність у митного органу обґрунтованого сумніву у правильності визначення позивачем митної вартості товарів за першим методом, так як усі необхідні документи на підтвердження заявленої митної вартості товарів надано. 
          Судова колегія вважає, що суд першої інстанції правильно та у достатньому обсязі встановив обставини справи, і ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права, що відповідно до ст.316 КАС України є підставою для залишення апеляційної скарги без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін. 
Підстав для скасування чи зміни постанови суду першої інстанції колегія суддів не вбачає, а доводи апеляційної скарги вважає такими, що висновків суду не спростовують.
Керуючись ст. ст. 308, 311, 315, 316, 320, 322, 325, 328 КАС України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А :

Апеляційну скаргу Одеської митниці Держмитслужби - залишити без задоволення.
Рішення Одеського окружного адміністративного суду від 18 грудня 2020 року – залишити без змін.
          Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дати її прийняття, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту судового рішення.

Головуючий:                                                                       Н.В.Вербицька

Суддя:                                                                       О.В.Джабурія

          Суддя                                                                                К.В.Кравченко