УХВАЛА

21 квітня 2021 року 
м. Київ

Справа №  914/2120/18 

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду:            Багай Н. О. - головуючого, Дроботової Т. Б., Чумака Ю. Я.,

розглянувши матеріали касаційної скарги Міністерства оборони України

на постанову Західного апеляційного господарського суду від 24.02.2021, у  справі

за позовом Державного підприємства "Львівський військовий лісокомбінат"

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Трентова ЛТД",

за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні позивача - Міністерства оборони України,

за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача - Приватного нотаріуса Львівського міського Нотаріального округу Дякович Мирослави Михайлівни,

про скасування свідоцтв від 26.01.2015 № 33, від 26.12.2014 №№ 166, 169 та від 29.12.2014 № 187,

ВСТАНОВИВ:

07.04.2021 до Верховного Суду надійшла касаційна скарга Міністерства оборони України на постанову Західного апеляційного господарського суду від 24.02.2021 (повний текст складено 05.03.2021), ухвалену за наслідками перегляду в апеляційному порядку рішення Господарського суду Львівської області від 10.12.2020 у справі № 914/2120/18, подана 29.03.2021 до Верховного Суду через засоби поштового зв`язку.

Перевіривши матеріали касаційної скарги Міністерства оборони України, суд дійшов висновку про наявність підстав для залишення касаційної скарги без руху з огляду на таке.

Відповідно до пункту 2 частини 4 статті 290 Господарського процесуального кодексу України до касаційної скарги додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Правові засади справляння судового збору, платників, об`єкти та розміри ставок судового збору, порядок сплати, звільнення від сплати та повернення судового збору визначає Закон України "Про судовий збір".

Згідно з частиною 1 статті 4 зазначеного Закону судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Як установлено Верховним Судом, позовну заяву Державне підприємство "Львівський військовий лісокомбінат" подало у листопаді 2018 року, її предметом є чотири вимоги немайнового характеру. 

Відповідно до підпункту 2 пункту 2 частини 2 статті 4 Закону України "Про судовий збір" (у редакції, що діяла на час подання позовної заяви) за подання до господарського суду позовної заяви немайнового характеру судовий збір становив 1 розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Статтею 7 Закону України "Про Державний бюджет України на 2018 рік" прожитковий мінімум для працездатних осіб станом на 01.01.2018 установлено у розмірі 1 762,00 грн.

Згідно з підпунктом 5 пункту 2 частини 2 статті 4 Закону України "Про судовий збір" (у редакції, чинній на час звернення з касаційною скаргою) за подання до господарського суду касаційної скарги на рішення суду ставка судового збору становить 200 % ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви.

Міністерство оборони України у касаційній скарзі просить скасувати постанову Західного апеляційного господарського суду від 24.02.2021 у справі № 914/2120/18, а рішення Господарського суду Львівської області від 10.12.2020 залишити без змін. 

Таким чином, звертаючись із касаційною скаргою, скаржник мав сплатити  судовий збір у сумі 14 096,00 грн, а саме 1 762,00 х 4 х 200 %, де 1 762,00 грн - ставка судового збору за подання позовної заяви немайнового характеру, 4 - кількість вимог немайнового характеру, 200 % - ставка судового збору за подання касаційної скарги.

Однак Міністерство оборони України доказів сплати судового збору до касаційної скарги не додало.

Натомість скаржник подав клопотання про відстрочення сплати судового збору, в якому зазначив про неможливість сплатити вчасно судовий збір.

Оскільки за змістом статті 8 Закону України "Про судовий збір" не передбачено відстрочення сплати судового збору юридичним особам, клопотання Міністерства оборони України про відстрочення сплати судового збору не підлягає задоволенню в силу закону.

З огляду на положення частини 2 статті 292 Господарського процесуального кодексу України у разі якщо касаційна скарга оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 290 цього Кодексу, вона залишається без руху.

Крім того, Верховний Суд установив, що повний текст оскаржуваної постанови апеляційної інстанції складено 05.03.2021, тому останнім днем оскарження зазначеної постанови, відповідно до положень Господарського процесуального кодексу України, є 25.03.2021.

Проте Міністерство оборони України подало касаційну скаргу 29.03.2021, тобто поза межами 20-денного строку, встановленого частиною 1 статті 288 Господарського процесуального кодексу України для подання касаційної скарги.

Міністерство оборони України з клопотанням про поновлення пропущеного строку до суду не зверталося.

Відповідно до статті 288 Господарського процесуального кодексу України касаційна скарга на судове рішення подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, що оскаржується, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне судове рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на касаційне оскарження, якщо касаційна скарга подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому такого судового рішення. Строк на касаційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині 4 статті 293 Господарського процесуального кодексу України.

Відповідно до частини 3 статті 292 Господарського процесуального кодексу України, касаційна скарга залишається без руху у випадку, якщо вона подана після закінчення строків, установлених статтею 288 цього Кодексу, і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку, або якщо підстави, наведені нею у заяві, визнані неповажними. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали про залишення касаційної скарги без руху особа має право звернутися до суду касаційної інстанції із заявою про поновлення строку або навести інші підстави для поновлення строку. Якщо заяву не буде подано особою в зазначений строк або наведені підстави для поновлення строку на касаційне оскарження визнані неповажними, суд відмовляє у відкритті касаційного провадження на підставі пункту 4 частини першої статті 293 цього Кодексу.

Отже, для усунення недоліків касаційної скарги Міністерству оборони України необхідно: 
-          подати докази сплати судового збору у встановлених законом порядку і розмірі (14 096,00 грн) за реквізитами, що зазначені на офіційному сайті Верховного Суду в розділі "Судовий збір";
-          подати заяву про поновлення пропущеного строку на касаційне оскарження.

У разі невиконання у встановлений строк вимог цієї ухвали, Міністерству оборони України буде відмовлено у відкритті касаційного провадження у справі № 914/2120/18 на підставі пункту 4 частини 1 статті 293 Господарського процесуального кодексу України.

Керуючись статтями 234, 288, 290, частиною 2, 3 статті 292 Господарського процесуального кодексу України, Верховний Суд 

УХВАЛИВ:

Касаційну скаргу Міністерства оборони України на постанову Західного апеляційного господарського суду від 24.02.2021 у справі №  914/2120/18 залишити без руху до 11.05.2021, але строк виконання цієї ухвали не може перевищувати десяти днів із дня вручення її скаржникові. 

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не  підлягає.

Головуючий                                                                                            Н. О. Багай

Судді                                                                                                         Т. Б. Дроботова

                                                                                                                  Ю. Я. Чумак