Постанова
Іменем України                           
 
07 квітня 2021 року
м. Київ
 
справа № 737/362/19
провадження № 61-7830св20
 
Верховний Суд у складі колегії суддів першої судової палати Касаційного цивільного суду:
головуючої - Ступак О. В.,
суддів: Гулейкова І. Ю., Погрібного С. О., Усика Г. І. (суддя-доповідач), 
Яремка В. В.,
 
учасники справи:
позивач - Акціонерне товариство «Чернігівобленерго»,
відповідач -  ОСОБА_1 ,
 
розглянув у порядку спрощеного позовного провадження касаційну скаргу Акціонерного товариства «Чернігівобленерго» на рішення Куликівського районного суду Чернігівської області від 09 грудня 2019 року у складі судді Лібстер А. С. та постанову Чернігівського апеляційного суду від 07 квітня 
2020 року у складі колегії суддів: Губар В. С., Вінгаль В. М., Кузюри Л. В., 
 
ВСТАНОВИВ:
 
Короткий зміст позовних вимог
 
У березні 2019 року Акціонерне товариство «Чернігівобленерго» (далі - АТ «Чернігівобленерго») звернулося до суду з позовом до  ОСОБА_1 про стягнення вартості необлікованої електричної енергії.
 
На обгрунтування позовних вимог зазначало, що 10 травня 2016 року між АТ «Чернігівобленерго» в особі Куликівського району електричних мереж (далі - Куликівський РЕМ) та ОСОБА_1 укладений договір № 7 про користування електричною енергією за адресою: АДРЕСА_1 та відкрито особовий рахунок 
№ НОМЕР_1 . 
 
Облік спожитої електричної енергії за адресою: АДРЕСА_1 , за умовами вищевказаного договору, здійснюється засобом обліку типу СО-2М, № 48739312, дата державної повірки ІVквартал 2010 року, дозволена до використання потужність - 1,9 кВт.
 
11 грудня 2016 року при перевірці дотримання Правил користування електричною енергією для населення, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 26 липня 1999 року№ 1357 (далі - Правилакористування електричною енергією для населення), що були чиннимина час проведення такої перевірки, за зазначеною адресою виявлено порушення Правил користування електричною енергією для населення. Зокрема,  ОСОБА_1 здійснив самовільне підключення до електричної мережі енергопостачальника з порушенням схеми обліку відкритим типом шляхом «накиду» на ввідні дроти. Місце самовільного підключення виявлено та знаходилосяна вводі в будинок біля ізоляторів. Електроенергія, яка споживалась, однак засобом обліку не обліковувалася, що є порушенням пункту 48 Правил користування електричною енергією для населення. 
 
За результатами перевірки енергопостачальною компанією складено акт про порушення від 11грудня 2016 року № 150243, який підписано відповідачем та чотирма представниками Куликівського РЕМ АТ «Чернігівобленерго». Крім того, представниками Куликівського РЕМ АТ «Чернігівобленерго» складено схему підключення електроустановок споживача, яку відповідач підписав. Зразок проводу (мідь 1,5 мм), яким було виконано самовільне підключення, вилучено та поміщено в пакет, який опломбовано пломбою № С27191528.
 
06 січня 2017 року за участю відповідача відбулося засідання комісії Куликівського РЕМ АТ «Чернігівобленерго» з розгляду актів про порушення Правил користування електричною енергією для населення, за рішенням проведено розрахунок вартості необлікованої електричної енергії. Відповідальність за необліковане використання електроенергії, передбачено постановою Національної комісії регулювання електроенергетики України 
від 04 травня 2006 року № 562 «Про затвердження Методики визначення обсягу та вартості електричної енергії, необлікованої внаслідок порушення споживачами правил користування електричною енергією» (далі - Методика).
 
Згідно з розрахунком вартість необлікованої спожитої електроенергії, на підставі акта від 11 грудня 2016 року № 150243, відповідно до підпункту 5 пункту 3.1., пунктів 3.3., 3.5. глави 3 Методики з дня набуття споживачем права власності на електроустановку (житловий будинок АДРЕСА_1 ), становить 13 090,44 грн.
 
Посилаючись на те, що споживач у добровільному порядку не відшкодував вартість необлікованої спожитої електроенергії, АТ «Чернігівобленерго» просило стягнути з ОСОБА_1 13 090,44 грн.
 
У липні 2019 року ОСОБА_1 звернувся до суду із зустрічним позовом до АТ «Чернігівобленерго» про стягнення вартості недовідпущеної електроенергії.
 
Зустрічні позовні вимоги мотивував тим, що 11 грудня 2016 року контролерами Куликівського РЕМ АТ «Чернігівобленерго» виявлено порушення ним Правил користування електричною енергією для населення шляхом безоблікового приєднання, про що складений акт про порушення від 11 грудня 2016 року 
№ 150243. Самовільне підключення за допомогою накиду на ввідні дроти електромережі було знято уже в перші хвилини спілкування із співробітниками Куликівського РЕМ АТ «Чернігівобленерго», що зазначено в акті про порушення. 
 
Відповідно до абзацу 14 пункту 53 Правил користування електричною енергією для населення, у разі виявлення фактів розкрадання електричної енергії електропостачальник має право відключити лише безоблікове приєднання до електричних мереж. Якщо неможливо усунути безоблікове приєднання під час оформлення акта, відключенню підлягає об`єкт споживача в цілому, про що зазначається в акті.
 
У порушення пункту 53 Правил користування електричною енергією для населення, 14 грудня 2016 року належний йому будинок  АДРЕСА_1 було відключено від електропостачання у цілому, про що його телефоном повідомила уповноважена особа Куликівського РЕМ АТ «Чернігівобленерго».
 
Електропостачання будинку було відновлено лише 08 липня 2017 року, а тому з вини АТ «Чернігівобленерго» він залишався без такого 206 днів. Зазначене, на думку позивача, дає право на підставі пункту 44 Правил користування електричною енергією для населеннята пункту 18 договору № 7 користування електричною енергією від 10 травня 2016 року, вимагати від енергопостачальника відшкодування двократної вартості недовідпущеної електричної енергії. 
 
Ціну позову визначено ним з розрахунку вартості недовідпущеної електроенергії, у якому базовими є потужність електропостачання 1,9 кВт, час користування електричною енергією 8 годин та тарифи в залежності від періодів, у яких вони діяли та обсягів електроенергії, на підставі формули розрахунку визначеної Методикою. 
 
Посилаючись на наведене,  ОСОБА_1 просив стягнути з АТ «Чернігівобленерго» на відшкодування вартості недовідпущеної електроенергії 7 987,54 грн. 
 
Короткий зміст судових рішень судів попередніх інстанції
 
Рішенням Куликівського районного суду Чернігівської області від 09 грудня 
2019 року, залишеним без змін постановою Чернігівського апеляційного суду 
від 07 квітня 2020 року, позов АТ «Чернігівобленерго» задоволено, стягнуто з ОСОБА_1 на користь АТ «Чернігівобленерго» вартість не облікованої електроенергії у розмірі 13 090,44 грн. Зустрічні позовні вимоги ОСОБА_1 задоволено, стягнуто з АТ «Чернігівобленерго» на користь ОСОБА_1 вартість невідпущеної електроенергії у розмірі 7 987,54 грн. 
 
Вирішено питання розподілу судових витрат.
 
Рішення суду першої інстанції, залишене без змін постановою апеляційного суду, у частині задоволення позовних вимог АТ «Чернігівобленерго» мотивовано доведеністю того, що дії співробітників Куликівського РЕМ АТ «Чернігівобленерго» при виявленні порушень Правил користування електричною енергією для населення, складенні акта про порушення від 11 грудня 2016 року № 150243, нарахуванні збитків за безоблікове споживання електроенергії згідно із зазначеним актом, відповідали вимогам нормативних актів в області регулювання постачання електричної енергії побутовим споживачам. Розрахунок вартості безобліково спожитої електроенергії споживачем ОСОБА_1 проведено правильно, на підставі пункту 3.1. Методики. Вартість необлікованої електроенергії, за своєю правовою природою, відноситься до категорії збитків, а тому АТ «Чернігівобленерго» не пропущено позовну давність при зверненні з позовом до ОСОБА_1 .
 
Задовольняючи вимоги зустрічного позову ОСОБА_1 про стягнення з АТ «Чернігівобленерго» вартості недовідпущеної електроенергії за період 
з 13 грудня 2016 року по 08 липня 2017 року, суд першої інстанції, з висновками якого погодився апеляційний суд зазначив, що відключення житлового будинку АДРЕСА_1 від електропостачання шляхом демонтажу проводів від опори було здійснено співробітниками АТ «Чернігівобленерго» згідно з нарядом 
від 14 грудня 2016 року № 164, суперечило вимогам пункту 53 Правил користування електричною енергією для населення. Незважаючи на те, що ОСОБА_1 неодноразово, а саме 27 грудня 2016 року, 27 березня 
2017 року, 18 травня 2017 року, 26 червня 2017 року звертався до АТ «Чернігівобленерго» з приводу відновлення електропостачання до належного йому будинку, таке було відновлено лише 08 липня 2017 року. 
 
Вирішуючи питання про розмір двократної вартості недовідпущеної споживачу електричної енергії, суд дійшов висновку про обґрунтованість наданого ОСОБА_1 розрахунку, який при визначенні обсягу та вартості недовідпущеної йому АТ «Чернігівобленерго»електроенергії правильно застосував Методику,оскільки Правила користування електричною енергією для населення, що втратили чинність на підставі постанови Кабінету Міністрів України від 20 червня 2018 року № 502, не передбачали порядку визначення вартості недовідпущеної електричної енергії побутовому споживачу. 
 
Рух справи у суді касаційної інстанції. Узагальнені доводи касаційної скарги, які стали підставою для відкриття касаційного провадження, та аргументи інших учасників справи
 
У травні 2020 року до Верховного Суду надійшла касаційна скарга 
АТ «Чернігівобленерго» на рішення Куликівського районного суду Чернігівської області від 09 грудня 2019 року та постанову Чернігівського апеляційного суду від 07 квітня 2020 року, в якій заявник просив зазначені судові рішення в частині задоволення зустрічного позову скасувати та ухвалити в цій частині нове судове рішення про відмову у задоволенні позову, посилаючись на неправильне застосування судами попередніх інстанцій норм матеріального права та порушення норм процесуального права. 
 
Ухвалою Верховного Суду від 03 червня 2020 року відкрито касаційне провадження та витребувано матеріали справи.
 
Касаційна скарга АТ «Чернігівобленерго» обґрунтована посиланням на те, що вирішуючи зустрічні позовні вимоги ОСОБА_1  про стягнення вартості недовідпущеної електроенергії, суди першої та апеляційної інстанцій не урахували, що згідно з висновком Верховного Суду, викладеним у постанові 
від 14 листопада 2019 року у справі № 467/1880/15-ц, ураховуючи відсутність спеціальної методики визначення обсягу та вартості недовідпущеної електроенергії споживачам, до спірних правовідносин за аналогією закону підлягають застосуванню положення пункту 6.46 Правил користування електричною енергією, затверджених постановою Національної комісії з питань регулювання електроенергетики України від 31 липня 1996 року № 28, а тому обсяг недовідпущеної споживачу електричної енергії, має визначатися як різниця між обсягом електричної енергії, який мав бути поставлений споживачеві у період обмеження відповідно до договору (визначається виходячи із середньодобового обсягу споживання за попередній розрахунковий період та часу переривання), і фактично отриманим споживачем обсягом електричної енергії за цей період. Натомість, суди залишили поза увагою доводи АТ «Чернігівобленерго» про необґрунтованість наданого ОСОБА_2 розрахунку розміру двократної вартості недовідпущеної електроенергії, який обрахований споживачем без будь-якого нормативного обґрунтування та без врахування середньодобового обсягу споживання.
 
Висновки судів попередніх інстанцій про те, що дії АТ «Чернігівобленерго» щодо відключення ОСОБА_2 від електропостачання суперечили вимогам Правил користування електричною енергією для населення є помилковими, оскільки підставою такого відключення були неправомірні дії ОСОБА_2 . Згідно з пунктом 37 Правил користування електричною енергією для населення, енергопостачальник має право, зокрема, тимчасово припинити постачання електричної енергії або відключити побутового споживача від мережі без його згоди у випадках, передбачених пунктами 34 і 35 Правил. Відповідно до пункту 35 Правил користування електричною енергією для населення, енергопостачальник має право відключити побутового споживача у разі самовільного підключення до електромережі, розкрадання електричної енергії, навмисного пошкодження засобу обліку та зриву пломби. Зважаючи на встановлені судами обставини, зокрема, що виявлений співробітниками АТ «Чернігівобленерго» 11 грудня 2016 року факт самовільного підключення та розкрадання ОСОБА_1 електричної енергії, дії АТ «Чернігівобленерго» щодо відключення споживача від електромережі відповідали вимогам пунктів 35, 37, абзацу 15 пункту 53 Правил користування електричною енергією для населення. Суди залишили поза увагою пояснення представника АТ «Чернігівобленерго» про те, що ввідні дроти унаслідок постійних «накидань» ОСОБА_1 були «підплавлені», їх подальше використання створювало небезпеку для оточуюючих, що і стало підставою для відключення 14 грудня 2016 року будинку ОСОБА_2 від електропостачання.
 
Крім того, вказував на те, що апеляційний суд розглянув справу за правилами, встановленим для розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, без повідомлення учасників справи, тоді як зазначена справа, в силу вимог частини четвертої статті 193 ЦПК України, не підлягала розгляду за правилами спрощеного позовного провадження, що відповідно до пункту 2 частини третьої статті 411 ЦПК України є підставою для скасування судового рішення апеляційного суду та направлення справи на новий розгляд до суду апеляційної інстанції. 
 
Рішення судів попередніх інстанцій в частині вирішення позову АТ «Чернігівоблгенерго» до ОСОБА_1 про стягнення вартості необлікованої електричної енергії у касаційному порядку не оскаржуються.  
 
У червні 2020 року до Верховного Суду надійшов відзив на касаційну скаргу від ОСОБА_1 , у якому він просив залишити касаційну АТ «Чернігівоблгенерго» без задоволення, посилаючись на те, що суди дійшли обгрунтованого висновку про неправомірне відключення від електропостачання будинку  АДРЕСА_1 , та правильно застосували норми матеріального права при визначенні обсягу і вартості недовідпущеної йому електроенергії.

У відповіді (додаткових поясненнях) на відзив, що надійшли до Верховного Суду у липні 2020 року, АТ «Чернігівобленерго» вважало з необхідне звернути увагу суду на те, що матеріали та обладнання для відновлення електропостачання належного позивачеві будинку та приведення схеми живлення у відповідність до вимог нормативно-технічних документів у повному обсязі були придбані ОСОБА_1 лише в червні 2017 року, що підтверджується змістом його заяви від 26 червня 2017 року № 263. Після приведення схеми живлення у відповідність до вимог нормативно-технічних документів, усунення можливості повторного розкрадання електроенергії, надання ОСОБА_2 доступу до електролічильника, придбання ним необхідних матеріалів для виконання таких робіт про, що він повідомив Куликівський РЕМ АТ «Чернігівобленерго» лише заявою від 26 червня 2017 року, електропостачання до його будинку було відновлено 08 липня 2017 року. Згідно з пунктом 47 Правил користування електричною енергією для населення, енергопостачальник не несе відповідальності за тимчасове припинення постачання електричної енергії, постачання електричної енергії, параметри якості якої не відповідають показникам, зазначеним у договорі, або за шкоду, заподіяну побутовому споживачу, якщо доведе, що вони виникли не з його вини, а внаслідок дії обставин непереборної сили або з вини побутового споживача. Стверджував, що оскільки тимчасове відключення будинку ОСОБА_1 від електропостачання відбулося у зв`язку з самовільним безобліковим підключенням та розкраданням ним електроенергії, тобто з порушенням Правил користування електричною енергією для населення, суди не мали правових підстав для задоволення зустрічного позову ОСОБА_1  про стягнення вартості недовідпущеної електроенергії.
 
Ухвалою Верховного Суду від 29 березня 2021 року справу призначено до судового розгляду колегією у складі п`яти суддів у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін за наявними у ній матеріалами.
 
Відповідно до частини першої статті 400 ЦПК України переглядаючи у касаційному порядку судові рішення, суд касаційної інстанції в межах доводів та вимог касаційної скарги, які стали підставою для відкриття касаційного провадження, перевіряє правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.
 
Фактичні обставини справи, встановлені судами попередніх інстанцій
 
Судами попередніх інстанцій установлено, що ОСОБА_1 набув у власність житловий будинок АДРЕСА_1 на підставі договору купівлі-продажу житлового будинку від 04 березня 2016 року, посвідченого приватним нотаріусом Чернігівського міського нотаріального округу Фефеловою Ю. К., зареєстрованого у реєстрі за 
№ 626.
 
10 травня 2016 року між АТ «Чернігівобленерго» та ОСОБА_1 укладений договір № 7 на користування електричною енергією, за умовами якого електропостачальник взяв на себе зобов`язання надійно постачати споживачеві електричну енергію у необхідних йому обсягах відповідно до потужності 1,9 кВт електроустановок споживача, з гарантованим рівнем надійності, безпеки і якості, а споживач зобов`язався оплачувати одержану електричну енергію за обумовленими тарифами (цінами) у терміни, передбачені цим договором. На дату укладення договору, облік електроенергії за адресою: АДРЕСА_1 , здійснювався засобом обліку типу СО-2М, № 48739312, дата державної повірки ІVквартал 2010 року, показання на дату укладення договору: 4599.
 
11 грудня 2016 року комісією Куликівського РЕМ АТ «Чернігівобленерго», за участю споживача ОСОБА_1 встановлено, що споживач при користуванні електричною енергією за адресою: АДРЕСА_1 , порушив Правилакористування електричною енергією для населення, а саме: здійснив самовільне підключення до електричної мережі енергопостачальника з порушенням схеми обліку відкритим типом прокладення шляхом «накиду» на ввідні дроти. Місце самовільного підключення виявлено та знаходилосяна вводі в будинок біля ізоляторів. Електроенергія, яка споживалась, засобом обліку не враховувалася. 
 
За результатами перевірки співробітниками АТ «Чернігівобленерго» складений акт про порушення від 11 грудня 2016року № 150243, який підписано 
ОСОБА_1 та чотирма представниками Куликівського РЕМ АТ «Чернігівобленерго». Крім того, представниками Куликівського РЕМ АТ «Чернігівобленерго» складено схему підключення електроустановок споживача, що є додатком № 1 до актапро порушення від 11 грудня 2016року №150243.Зразок проводу (мідь 1,5 мм), яким було виконано самовільне підключення, вилучено та поміщено в пакет, опломбований пломбою № С27191528.
 
Згідно з нарядом від 14 грудня 2016 року № 164, житловий будинок належний ОСОБА_3 був відключений від електропостачання шляхом демонтажу проводів на опорі.
 
06 січня 2017 року № 42/1, рішенням комісії Куликівського РЕМ АТ «Чернігівобленерго» розглянуто акт про порушення від 11 грудня 2016 року №150243, складений стосовно ОСОБА_1 , за наслідками розгляду якого вирішено провести розрахунок вартості не облікованої електричної енергії. Вартість розрахованої не облікованої електричної енергії визначено відповідно до підпункту 5 пункту 3.1., пунктів 3.3., 3.5. глави 3 Методики, з дня набуття споживачем права власності на електроустановку (житловий будинок АДРЕСА_1 ), у розмірі 13 090,44 грн.
 
З приводу відновлення електропостачання ОСОБА_1 звертався до АТ «Чернігівобленерго» із заявами від 27 грудня 2016 року, 27 березня 2017 року, 
18 травня 2017 року та 26 червня 2017 року. 
 
Наряд на підключення будинку за рахунок абонента ОСОБА_1 був виданий 06 червня 2017 року № 43, фактично електропостачання до будинку відновлено співробітниками Куликівського РЕМ АТ «Чернігівобленерго» 08 липня 2017 року.
 
Позиція Верховного Суду та нормативно-правове обгрунтування
 
Вивчивши матеріали цивільної справи, перевіривши доводи касаційної скарги та відзиву на неї, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду дійшов висновку, що касаційна скарга АТ «Чернігівобленерго» підлягає задоволенню частково з наступних підстав.
 
Статтею 714 ЦК України передбачено, що за договором постачання енергетичних та інших ресурсів через приєднану мережу одна сторона (постачальник) зобов`язується надавати другій стороні (споживачеві, абонентові) енергетичні та інші ресурси, передбачені договором, а споживач (абонент) зобов`язується оплачувати вартість прийнятих ресурсів та дотримуватись передбаченого договором режиму її використання, а також забезпечити безпечну експлуатацію енергетичного та іншого обладнання.
 
До договору постачання енергетичними та іншими ресурсами через приєднану мережу застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, положення про договір поставки, якщо інше не встановлено законом або не випливає із суті відносин сторін.
 
Законом можуть бути передбачені особливості укладення та виконання договору постачання енергетичними та іншими ресурсами.
 
Відповідно до пункту 13 статті 24 Закону України «Про електроенергетику», чинного на час виникнення спірних правовідносин, енергопостачальники несуть відповідальність перед споживачами електричної енергії у розмірі двократної вартості недовідпущеної електричної енергії у разі переривання електропостачання з вини енергопостачальника (згідно з умовами договору на постачання електричної енергії).
 
Порядок припинення постачання електричної енергії, відновлення постачання та відповідальність як споживача, так і енергопостачальника, передбачені Правилами користування електричною енергією для населення, затвердженими постановою Кабінету Міністрів України від 26 липня 1999 року № 1357, чинними на час виникнення спірних правовідносин.
 
Згідно з пунктами 43-44, 46 Правил користування електричною енергією для населення, енергопостачальник несе відповідальність за шкоду, заподіяну споживачу або його майну, в розмірі й порядку, визначених законодавством. У разі тимчасового припинення електропостачання з вини енергопостачальника він несе відповідальність згідно з умовами договору у розмірі двократної вартості недовідпущеної електричної енергії. У разі порушення прав споживачів енергопостачальник несе відповідальність згідно із законодавством та договором.
 
Аналогічні положення щодо відповідальності електропостачальника за тимчасове припинення постачання електричної енергії споживачеві, викладено і у пункті 18 укладеного між сторонами договору користування електричною енергією від 10 травня 2016 року.
 
За змістом частини четвертої статті 26 Закону України «Про електроенергетику», споживач енергії несе відповідальність за порушення умов договору з енергопостачальником та правил користування електричною і тепловою енергією та виконання приписів державних інспекцій з енергетичного нагляду за режимами споживання електричної та теплової енергії згідно із законодавством України. 
 
Згідно з пунктом 48 Правил користування електричною енергією для населення, побутовий споживач несе відповідальність згідно із законодавством за: прострочення терміну внесення платежів за електричну енергію; порушення правил користування електричною енергією; ухилення або несвоєчасне виконання рішень та приписів Державної інспекції з енергетичного нагляду за режимами споживання електричної енергії; розкрадання електричної енергії у разі самовільного підключення до електричних мереж і споживання електричної енергії без засобів обліку; пошкодження засобу обліку; розукомплектування та пошкодження об`єктів електроенергетики, розкрадання майна цих об`єктів; насильницькі дії, що перешкоджають посадовим особам енергопостачальника виконувати свої службові обов`язки. 
 
Пунктом 2 Правил користування електричною енергією для населення визначено, що самовільне підключення - споживання електричної енергії без укладення з електропостачальником договору про користування електричною енергією або підключення з порушенням цих Правил.
 
За змістом пункту 53 Правил користування електричною енергією для населення, у разі виявлення представником енергопостачальника порушення побутовим споживачем правил користування електричною енергією, у тому числі фактів розкрадання електричної енергії, складається акт, який підписується представником енергопостачальника та побутовим споживачем чи представником побутового споживача (особою, яка є співвласником об`єкта або має право користуватися цим об`єктом відповідно до договору). Один примірник акта вручається побутовому споживачу, другий залишається у енергопостачальника.
 
Акт про порушення Правил користування електричною енергією для населення розглядається комісією з розгляду актів, що утворюється енергопостачальником та складається не менш як з трьох уповноважених представників енергопостачальника.
 
Рішення комісії з розгляду актів оформляється протоколом, копія якого видається побутовому споживачу.
 
У протоколі зазначається інформація про причетність побутового споживача до порушення цих правил.
 
У разі причетності побутового споживача до порушення цих Правил у протоколі зазначаються: відомості щодо обсягу та вартості необлікованої електричної енергії; розрахунок проведених нарахувань з посиланням на відповідні пункти цих Правил та затвердженої постановою Національної комісії регулювання електроенергетики України від 04 травня 2006 року № 562 Методики визначення обсягу та вартості електричної енергії, не облікованої внаслідок порушення споживачами правил користування електричною енергією.
 
У разі виявлення фактів розкрадання електричної енергії електропостачальник має право відключити лише безоблікове приєднання до електричних мереж. Якщо неможливо усунути безоблікове приєднання під час оформлення акта, відключенню підлягає об`єкт споживача в цілому, про що зазначається в акті.
 
У разі відмови побутового споживача від сплати вартості необлікованої електричної енергії енергопостачальник звертається з позовом до суду та має право припинити постачання електричної енергії після прийняття судом рішення на користь енергопостачальника (крім випадку виявлення факту самовільного підключення).
 
Якщо між побутовим споживачем і енергопостачальником не досягнуто згоди щодо користування електричною енергією, її оплати, збереження засобів обліку тощо, спірні питання вирішуються в установленому законодавством порядку.
 
Установивши, що після виявлення та фіксації 11 грудня 2016 року факту розкрадання споживачем ОСОБА_1 електричної енергії шляхом самовільного підключення до електричної мережі енергопостачальника, та усунення співробітниками АТ «Чернігівобленерго» такого безоблікового приєднання споживача до електричних мереж, 14 грудня 2016 року АТ «Чернігівобленерго» здійснило відключення у цілому будинку ОСОБА_1 від електропостачання, суди першої та апеляційної інстанції дійшли обгрунтованого висновку, що дії АТ «Чернігівобленерго» щодо відключення в цілому будинку ОСОБА_1 від електропостачання, вчинені з порушенням умов договору № 7 про користування електричною енергією від 10 травня 
2016 року та пункту 53 Правил користування електричною енергією для населення. 
 
Зважаючи на наведене, аргументи заявника про відсутність підстав для притягнення АТ «Чернігівобленерго» до відповідальності у вигляді стягнення на користь позивача за зустрічним позовом двократної вартості недовідпущеної електричної енергії, з посиланням на дотримання заявником вимог пунктів 35, 37, абзацу 15 пункту 53 Правил користування електричною енергією для населення є необгрунтованими, оскільки АТ «Чернігівобленерго» не надало належних та допустимих доказів на підтвердження того, що безоблікове приєднання неможливо було усунути без відключення будинку споживача у цілому. У зазначеному контексті, Верховний Суд вважає за необхідне зазначити, що станом на дату відключення будинку ОСОБА_1 від енергопостачання (14 грудня 2016 року), уповноваженим органом енергопостачальника (комісією) не було прийнято рішення за наслідками розгляду акту про порушення ОСОБА_1 правил користування електричною енергією. 
 
Верховний Суд зауважує, що встановлення обставин справи, дослідження та оцінка доказів є прерогативою судів першої та апеляційної інстанцій. Це передбачено статтями 77, 78, 79, 80, 89, 367 ЦПК України. Якщо порушень порядку надання та отримання доказів у суді першої інстанції апеляційним судом не встановлено, а оцінка доказів зроблена як судом першої, так і судом апеляційної інстанцій, то суд касаційної інстанції не наділений повноваженнями втручатися в оцінку доказів, що відповідає висновками, викладеним у постанові Великої Палати Верховного Суду від 16 січня 2019 року у справі № 373/2054/16-ц (провадження № 14-446цс18). Отже, переглядаючи законність та обгрунтованість оскаржуваних судових рішень, суд касаційної інстанції, діючи у межах повноважень визначених статтею 400 України, не вправі здійснювати переоцінку доказів.
 
Щодо методики визначення та розміру двократної вартості недовідпущеної електричної енергії
 
При визначенні розміру двократної вартості недовідпущеної ОСОБА_1 електричної енергії за період 206 днів (з 14 грудня 2016 року по 08 липня 
2017 року) до житлового будинку АДРЕСА_1 , суд першої інстанції, з висновками якого погодився апеляційний суд, виходив з обгрунтованості наданого ОСОБА_1 розрахунку вартості недовідпущеної електроенергії, складеного за аналогією з Методикою визначення обсягу та вартості електричної енергії, не облікованої внаслідок порушення споживачами правил користування електричною енергією, затвердженої постановою Національної комісії регулювання електроенергетики України від 04 травня 2006 року № 562, оскільки методика розрахунку обсягу та вартості недовідпущеної електричної енергії відсутня.
 
Якщо спірні відносини не врегульовані законом, суд застосовує закон, що регулює подібні за змістом відносини (аналогія закону), а за відсутності такого - суд виходить із загальних засад законодавства (аналогія права) (частина дев`ята статті 10 ЦПК України).
 
Підпунктом 45 пункту 1.2. Правил користування електричною енергією, затверджених Постановою Національної комісії з питань регулювання електроенергетики України від 31 липня 1996 року № 28, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 02 серпня 1996 р. за № 417/1442 визначено, що недовідпущена електрична енергія - різниця між обсягом електричної енергії, який мав бути поставлений споживачеві у певний період відповідно до договору, і фактично отриманим споживачем обсягом електричної енергії за цей період, що виникла в результаті перерви в електропостачанні, у тому числі при відключеннях.
 
Обсяг електричної енергії, що недовідпущена споживачу, визначається як різниця між обсягом електричної енергії, який мав бути поставлений споживачеві у період обмеження відповідно до договору (визначається, виходячи із середньодобового обсягу споживання за попередній розрахунковий період та часу переривання), і фактично отриманим споживачем обсягом електричної енергії за цей період (пункт 6.46 Правил користування електричною енергією, затверджених Постановою Національної комісії з питань регулювання електроенергетики України від 31 липня 1996 року № 28).
 
Відповідно до абзацу 21 пункту 2, пункту 20 Правил середньодобовий обсяг споживання - середня величина обсягу електричної енергії, яка спожита протягом доби, за певну кількість днів; розрахунковим періодом для встановлення оплати спожитої електричної енергії є календарний місяць.
 
Ураховуючи відсутність спеціальної методики визначення обсягу та вартості недовідпущеної електроенергії споживачам, Верховний Суд у постанові 
від 14 листопада 2019 року у справі № 467/1880/15-ц дійшов висновку, що у подібних правовідносинах за аналогією закону підлягають застосуванню положення пункту 6.46 Правил користування електричною енергією, затверджених Постановою Національної комісії з питань регулювання електроенергетики України від 31 липня 1996 року № 28.
 
Зважаючи на викладене, Верховний Суд погоджується з доводами касаційної скарги АТ «Чернігівобленерго» про те, що при визначенні розміру двократної вартості недовідпущеної споживачу ОСОБА_1 електроенергії, суди першої та апеляційної інстанції неправильно застосували положення Методики визначення обсягу та вартості електричної енергії, не облікованої внаслідок порушення споживачами правил користування електричною енергією, затвердженої постановою Національної комісії регулювання електроенергетики України від 04 травня 2006 року № 562, оскільки застосуванню за аналогією закону підлягають положення пункту 6.46 Правил користування електричною енергією, затверджених Постановою Національної комісії з питань регулювання електроенергетики України від 31 липня 1996 року № 28.
 
Тарифи на електроенергію, що відпускається населенню, з 01 вересня 2016 року по 28 лютого 2017 року, затверджені постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг 
від 26 лютого 2015 року № 220, становлять:
- населенню, яке проживає в сільській місцевості (у тому числі яке проживає в житлових будинках, обладнаних кухонними електроплитами), за обсяг, спожитий до 150 кВт·год електроенергії на місяць (включно)- 0,714 за 1 кВт з ПДВ.
 
Тарифи на електроенергію, що відпускається населенню, з 01 березня 2017 року по 28 лютого 2017 року, затверджені постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг 
від 26 лютого 2015 року № 220, становлять:
- населенню, за обсяг, спожитий до 100 кВт·год електроенергії на місяць (включно) - 0,90 за 1 кВт з ПДВ.
 
Згідно з розрахунком вартості безобліково спожитої електроенергії, обігової відомості по особовому рахунку ОСОБА_1 , об`єм спожитої позивачем електричної енергії за попередній розрахунковий період (листопад 2016 року) становить 30 кВт, а тому середньодобовий обсяг споживання за попередній розрахунковий період становить 1 кВт з ПДВ (30 кВт : 30 днів у листопаді 
2016 року). 
 
Ураховуючи наведене, розмір двократної вартості недовідпущеної електричної енергії за період з 14 грудня 2016 року по 07 липня 2017 року включно становить 342,16 грн (54,98 грн + 116,10 грн) х 2), з яких: 
- з 14 грудня 2016 року по 28 лютого 2017 року - 54,98 грн (1 х 0,714 х 77 днів); 
- з 01 березня 2017 року по 07 липня 2017 року (включно) - 116,10 (1 х 0,90 х 
129 днів).
 
Відповідно до вимог частини четвертої статті 193 ЦПК України, після подання ОСОБА_1 зустрічного позову, зазначена справа була розглянута судом першої інстанції за правилами загального позовного провадження. З огляду на наведене, обгрунтованими є аргументи заявника про те, що апеляційному суду належало розглядати апеляційну скаргу у судовому засіданні з повідомлення учасників справи, тоді як апеляційний суд розглянув справу у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи. Зазначене порушення норм процесуального права за змістом пункту 2 частини третьої статті 411 ЦПК України, є підставою для скасування оскаржуваного судового рішення та направлення справи на новий розгляд, виключно у випадку, коли зазначене унеможливило встановлення фактичних обставин справи, які мають значення для правильного її вирішення. Беручи до уваги, що такі мотиви у касаційній скарзі АТ «Чернігівобленерго» відсутні, заявник просив скасувати оскаржувані судові рішення та ухвалити у частині вирішення зустрічного позову ОСОБА_1 нове судове рішення про відмову у задоволенні позовних вимог, колегія суддів, зважаючи на те, що судами попередніх інстанцій обставини справи з`ясовані повно, що не потребує збирання у справі додаткових доказів та їх оцінки, вважає, що постанова апеляційного суду підлягає скасуванню, з ухваленням у справі нового судового рішення.
 
Висновки Верховного Суду за результатами розгляду касаційної скарги
 
Згідно з частинами першою, четвертою статті 412 ЦПК України, суд скасовує судове рішення повністю або частково і ухвалює нове рішення у відповідній частині або змінює його, якщо таке судове рішення, переглянуте в передбачених статтею 400 цього Кодексу межах, ухвалено з неправильним застосуванням норм матеріального права або порушенням норм процесуального права.Зміна судового рішення може полягати в доповненні або зміні його мотивувальної та (або) резолютивної частини.
 
Зважаючи на те, що у частині вирішення зустрічних позовних вимог 
ОСОБА_1 про стягнення вартості недовідпущеної електроенергії, суди першої та апеляційної інстанції при визначенні розмірів двократної вартості недовідпущеної споживачеві електричної енергії застосували норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду від 14 листопада 2019 року у справі № 467/1880/15-ц, зазначене відповідно до статті 412 ЦПК України є підставою для зміни судових рішень судів першої та апеляційної інстанції шляхом зменшення розміру двократної вартості недовідпущеної електричної енергії, що підлягає стягнення з АТ «Чернігівобленерго» на користь ОСОБА_2 з 7 987,54 грн до 342,16 грн.
 
Керуючись статтями 400, 409, 412, 415, 416 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду
 
ПОСТАНОВИВ:
 
Касаційну скаргу Акціонерного товариства «Чернігівобленерго» задовольнити частково.
 
Рішення Куликівського районного суду Чернігівської області від 09 грудня 
2019 року та постанову Чернігівського апеляційного суду від 07 квітня 
2020 року у частині вирішення зустрічного позову   ОСОБА_4 до Акціонерного товариства «Чернігівобленерго» про стягнення вартості недовідпущеної електроенергіїзмінити, зменшивши розмір стягнутої з Акціонерного товариства «Чернігівобленерго»на користь   ОСОБА_4 двократної вартості недовідпущеної електричної енергії до 
342,16 грн. 
 
Рішення Куликівського районного суду Чернігівської області від 09 грудня 
2019 року та постанову Чернігівського апеляційного суду від 07 квітня 
2020 року в частині розподілу судових витрат за наслідками вирішення зустрічного позову  ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «Чернігівобленерго» про стягнення вартості недовідпущеної електроенергії залишити без змін. 
 
Постанова є остаточною і оскарженню не підлягає.

Головуючий:                                                                  О. В. Ступак
Судді:                                                                            І. Ю. Гулейков
С. О. Погрібний
Г. І. Усик
В. В. Яремко