КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД

П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М    У К Р А Ї Н И
 
Справа № 755/2689/21
 
Апеляційне провадження № 33/824/2677/2021
 
07 червня 2021 року                                                                        м. Київ
 
Суддя судової палати з розгляду цивільних справ Київського апеляційного суду Махлай Л.Д. розглянувши у відкритому судовому засіданні справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою  ОСОБА_1 , на постанову Дніпровського районного суду м. Києва від 19 квітня 2021 року щодо притягнення  ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , до адміністративної відповідальності                         за ч. 1 ст. 130 КУпАП,
 
в с т а н о в и в :
 
постановою Дніпровського районного суду м. Києва від 19.04.2021 ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та накладено штраф у сумі 10 200 грн з позбавленням права керування транспортними засобами на один рік. Стягнуто з ОСОБА_1 судовий збір у сумі 454 грн.
Постановою суду встановлено, що ОСОБА_1 , 23.01.2021, приблизно о 03 годині                 02 хвилини, керував автомобілем «Citroen C-Elysee», д.н.з. НОМЕР_1 , по вул. Фанерній, у м. Києві з ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: різкий запах алкоголю з порожнини рота, нестійка хода, нечітка мова. Від проходження огляду у встановленому законом порядку на стан алкогольного сп`яніння за допомогою приладу «Драгер» або у лікаря - нарколога водій відмовився у присутності двох свідків. Своїми діями ОСОБА_2 порушив п. 2.5 Правил дорожнього руху. 
Не погоджуючись з постановою суду ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, у якій просив скасувати постанову та закрити провадження у справі. В обґрунтування апеляційної скарги зазначає, що у порушення вимог ст. 268 КУпАП, суд розглянув справу без його участі, чим грубо порушив його право на захист. Він був позбавлений можливості надати суду свої пояснення та заперечення проти складеного стосовно нього протоколу про адміністративне правопорушення. Протокол про адміністративне правопорушення серії ДПР18 № 043255 складений з  порушенням вимог чинного законодавства. Транспортний засіб «CitroenC-Elysee», д.н.з. НОМЕР_1 потрапив у ДТП, за кермом автомобіля  перебувала його мати ОСОБА_3 , а він приїхав на місце ДТП за її викликом та очікував приїзд евакуатора, для того, щоб відправити автомобіль до місця паркування. Сама ж мати поїхала до медичного закладу, а потім повернулася на місце пригоди. З невідомих причин працівниками поліції, які перебували на місці ДТП запропонували йому пройти тест на стан алкогольного сп`яніння, але він відмовився, оскільки не керував транспортним засобом. У подальшому, після приїзду евакуатора, автомобіль було транспортовано до місця паркування. Посвідчення водія не вилучалося, протокол відносно нього працівниками поліції  не складався та йому не вручався.
Апелянт просив поновити строк на апеляційне оскарження постанови суду посилаючись на те, що повний текст постанови він отримав лише 28.04.2021, що підтверджується розпискою в матеріалах справи (а.с.27) .
Зазначені обставини підтверджуються матеріалами справи, а тому причини пропуску строку на апеляційне оскарження є поважними та такий строк підлягає поновленню. 
У судовому засіданні ОСОБА_1 та його захисник Ліберман С.Г. підтримали апеляційну скаргу та просили її задовольнити. Також заявили клопотання про допит свідка ОСОБА_3 .
Заслухавши доповідь судді, пояснення осіб, які з`явилися у судове засідання, перевіривши доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення суд доходить висновку, що апеляційна скарга підлягає  задоволенню виходячи з наступного.
У відповідності до вимог ст.ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне й об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.
Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративне правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.
З огляду на положення ст.ст. 251, 252 КУпАП суддя в постанові повинен навести докази наявності чи відсутності адміністративного правопорушення, винності особи у його вчиненні, а також дати належну оцінку цим доказам у їх сукупності.
Крім того, відповідно до диспозиції ч.1 ст.130 КУпАП відповідальність спеціального суб`єкта - водія транспортного засобу настає, зокрема за керування транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.
Відповідно до п. 2.5 Правил дорожнього руху України, водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Отже необхідною умовою для притягнення особи до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП, зокрема за порушення вимог п. 2.5 Правил дорожнього руху України, є керування особою транспортним засобом і встановлення вказаного факту є обов`язковим при розгляді справи про адміністративне правопорушення.
Висновки суду першої інстанції про доведеність вини  ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, не відповідають фактичним обставинам справи та не узгоджуються із наявними в матеріалах справи доказами, які були неповно досліджені судом з точки зору їх допустимості.

 

Відеозаписи з нагрудних відеокамер (відеореєстраторів) містять суттєві переривання запису, є неповними і не створюють реальної картини щодо фіксації події вчиненого адміністративного правопорушення.

В ході апеляційного розгляду під час дослідження наявного у справі відеозапису з нагрудної камери (відеореєстратора) працівника поліції  № DSJ_0000994_000994 зробленого 23.01.2021 о 02:53 год встановлено, що на цьому відеозаписі не зафіксовано обличчя особи відносно якої працівники поліції склали протокол про адміністративне правопорушення і цю особу не можливо ідентифікувати, як особу, яку було встановлено під час апеляційного розгляду справи, та зазначена особа не перебуває в автомобілі.

Також з відеозапису вбачається, що на пропозицію працівника поліції   пройти тест на стан алкогольного сп`яніння, особа пояснює, що не керував транспортним засобом, а чекав евакуатор, та вказує, що за кермом автомобіля була його мати.  

До протоколу працівниками поліції були долучені: пояснення свідків ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , проте відеозапис з нагрудної камери поліцейських не містить даних про те, що такі свідки були на місці оформлення протоколу.

ОСОБА_1 пояснив, що він під`їхав на місце дорожньо-транспортної пригоди, у  яку потрапила його мати, викликав їй таксі, оскільки вона була у шоковому стані, та став чекати евакуатор, щоб транспортувати автомобіль до гаража. Проте через деякий час під`їхали працівники поліції та стали пропонувати йому пройти тест на стан алкогольного сп`яніння. Від проходження огляду на стан сп`яніння він дійсно відмовився, оскільки не перебував за кермом автомобіля та не мав намір ним керувати. Працівники поліції протокол про адміністративне правопорушення відносно нього не складали та копію йому не вручали.

ОСОБА_3 пояснила, що на слизькій дорозі не справилася з управлінням та здійснила наїзд на відбійник, внаслідок чого автомобіль було пошкоджено. Вона викликала сина ОСОБА_1 , оскільки сама була у стресовому стані. Останній під`їхав за її викликом, викликав їй таксі і вона поїхала додому, а син залишився чекати евакуатор. Надалі син зателефонував та попросив приїхати на місце ДТП, оскільки працівники поліції звинувачували його у тому, що він перебував за кермом автомобіля у стані алкогольного сп`яніння. Вона знову викликала таксі, повернулася на місце пригоди та пояснила, що саме вона була за кермом автомобіля. У день ДТП вона не зверталася до медичного закладу, проте надалі у неї опухла рука та їй було діагностовано перелом.

Відповідно до ст. 266 КУпАП оглядові на стан алкогольного сп`яніння підлягають особи, які керуються транспортним засобом і щодо яких є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного сп`яніння, а не будь - які інші особи, які знаходяться у автомобілі на пасажирському сидінні чи знаходяться біля автомобіля.

Докази, які наявні у справі не містять об`єктивних даних, які б доводили, що                      ОСОБА_1 , за обставин, викладених у протоколі, керував транспортним засобом, а його пояснення в суді апеляційної інстанції з приводу відсутності підстав для проходження огляду на стан сп`яніння за правилами ст. 266 КУпАП, нічим не спростовані.

З відеозапису № DSJ_0000994_000994 зробленого 23.01.2021 о 02:53 год не вбачається, що  ОСОБА_1  керував транспортним засобом, оскільки такий запис зроблено поза межами автомобіля.    

До протоколу також долучено відеозапис, який здійснений 13.10.2020 о 2 год 26 хв та який не має будь - якого відношення до подій, що сталися 23.01.2021.

За вказаних обставин доводи ОСОБА_1 про те, що він не керував транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння і працівники поліції не зупиняли автомобіль під його керуванням, підстав для проведення огляду на стан сп`яніння у працівників поліції взагалі не було, тобто апелянт не є суб`єктом правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, нічим не спростовані. Разом із цим, виключно дані в протоколі щодо події правопорушення та додані до матеріалів провадження пояснення свідків ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , не можуть були покладені в основу висновку про доведеність вини особи у вчиненні адміністративного правопорушення.

Частина 1 ст. 7 КУпАП передбачає, що ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення підлягає закриттю за відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

З урахуванням вищезазначеного, вважаю, що апеляційна скарга  ОСОБА_1 підлягає задоволенню, а постанова Дніпровського районного суду м. Києва від 19.04.2021 року щодо  ОСОБА_1  підлягає скасуванню з ухваленням нової постанови про закриття провадження у справі на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП.

Керуючись ст. 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, 

п о с т а н о в и в :
 
поновити  ОСОБА_1  строк на апеляційне оскарження постанови  Дніпровського районного суду від 19 квітня 2021 року.
Апеляційну скаргуОСОБА_1 задовольнити.
Постанову Дніпровського районного суду від 19 квітня 2021 року скасувати.
Ухвалити нову постанову, якою провадження в справі про адміністративне правопорушення за ч.1 ст.130 КУпАП щодо ОСОБА_1 закрити на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП.
Постанова набирає законної сили негайно після її винесення і оскарженню не підлягає.

Суддя                                                                                   Л. Д. Махлай