ПІВДЕННО-ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_____________________________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А
ІМЕНЕМ  УКРАЇНИ

18 травня 2021 року	  м. Одеса	Справа № 916/2739/20	
Південно-західний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:
головуючого судді: Богатиря К.В.
суддів: Бєляновського В.В., Філінюка І.Г.

секретар судового засідання Лук`ященко В.Ю.

за участю представників учасників справи про банкрутство:
Від скаржника АТ "Державний ощадний банк України" -   Лобанова А.А., свідоцтво   № 2445  ,   дата видачі : 19.10.12;   
Від боржника ТОВ "Укркава" -   Попова М.О., ордер   № 624957,   дата видачі: 17.05.21;   
Від кредитора ОСОБА_1 -   Печериця В.П., посвідчення   № 002668 ,   дата видачі: 18.02.15;   
  
розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Акціонерного товариства «Державний ощадний   банк України» 
на ухвалу Господарського суду Одеської області від 23.03.2021 (суддя суду першої інстанції Лепеха Г.А., дата і місце постановлення рішення: 23.03.2021 (повний текст складено - 24.03.2021), м. Одеса, просп. Шевченко, 29, Господарський суд Одеської області)
по справі № 916/2739/20
За заявою кредитора:  ОСОБА_1 
до боржника: Товариства з обмеженою відповідальністю «Укркава» 
про визнання банкрутом 

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою Господарського суду Одеської області від 20.10.2020 відкрито провадження у справі про банкрутство ТОВ «Укркава», введено мораторій на задоволення вимог кредиторів, введено процедуру розпорядження майном, призначено розпорядником майном ТОВ «Укркава» арбітражного керуючого Дарієнка В.Д.
ОСОБА_1 звернувся до Господарського суду Одеської області з клопотанням про вжиття заходів забезпечення вимог кредиторів шляхом накладення арешту на все рухоме та нерухоме майно, що належить на праві власності боржнику ТОВ «Укркава».
Ухвалою Господарського суду Одеської області від 23.03.2021 по справі №916/2739/20 клопотання ОСОБА_1 про вжиття заходів забезпечення вимог кредиторів у справі про банкрутство ТОВ «Укркава» - задоволено; накладено арешт на все рухоме та нерухоме майно, що належить на праві власності ТОВ «Укркава» (68000, Одеська обл., м. Чорноморськ, вул. Промислова, буд. 14А, код   31541491).
Задовольняючи клопотання Сандула A.B. про вжиття заходів забезпечення вимог кредиторів Господарський суд Одеської області виходив з наступного:
Майно боржника, а саме, нерухоме майно - будівлі та споруди заводу за адресою: Одеська область, м. Чорноморськ, вул. Промислова, 14 А, рухоме майно - обладнання для виробництва кави, знаходиться в заставі АТ «Ощадбанк». Зазначене майно боржника є необхідним та використовується ТОВ «УКРКАВА» для здійснення своєї діяльності. По завершенню строку процедури розпорядження майном боржника та припинення дії мораторію на задоволення вимог кредиторів, заставний кредитор матиме можливість здійснити звернення стягнення на майно, що є основними засобами боржника, які є необхідними для отримання прибутку. Отже, на думку суду першої інстанції, вказані обставини виключають можливість боржника відновити свою платоспроможність та в подальшому задовольнити вимоги кредиторів.
Приймаючи до уваги, що строк розпорядження майном боржника спливає, суд першої інстанції вважає, що існує загроза вибуття майна боржника з його власності, а тому, керуючись ч. 1 ст. 40 Кодексу України з процедур банкрутства (надалі - КУзПБ), суд першої інстанції дійшов до висновку про наявність підстав для задоволення клопотання про вжиття заходів забезпечення вимог кредиторів шляхом накладення арешту на майно боржника.

До Південно-західного апеляційного господарського суду надійшла апеляційна скарга Акціонерного товариства «Державний ощадний  банк України» на ухвалу Господарського суду Одеської області від 23.03.2021 по справі №916/2739/20. 
АТ «Ощадбанк» зазначає, що оскаржувана ухвала суду є незаконною, необґрунтованою та такою, що ухвалена з неправильним застосуванням норм матеріального права та порушенням норм процесуального права.
Апелянт зазначає, що суд першої інстанції наклав арешт на все рухоме та нерухоме майно боржника, застосувавши захід, який не передбачено ч. 1 ст. 40 КУзПБ, та який обмежує/зобов`язує не боржника ТОВ «УКРКАВА», а АТ «Ощадбанк», який є забезпеченим кредитором у справі про банкрутство.
Апелянт вказує, що АТ «Ощадбанк» не здійснювало та не здійснює будь-яких дій, направлених на позасудове звернення стягнення на предмет іпотеки чи/або предмети застави, які на праві власності належать ТОВ «УКРКАВА», а всі дії щодо захисту своїх прав та інтересів Банк здійснює виключно шляхом застосування наявних правових механізмів в рамках судових процедур.
Апелянт зазначає, що АТ «Ощадбанк» як іпотекодержатель та заставодержатель має першочергове право задовольнити свої вимоги у повному обсязі за рахунок предметів іпотеки та застави в рамках провадження у справі про банкрутство ТОВ «УКРКАВА» незважаючи на наявність/відсутність вимог інших незабезпечених кредиторів та незважаючи на те, чи є предмети іпотеки/застави основними засобами боржника, які є необхідними для отримання ним прибутку, а відтак відсутні будь-які підстави та докази, які вказують на те, що невжиття заходів забезпечення вимог кредиторів буде порушувати права та інтереси незабезпечених кредиторів.
Окрім того, апелянт вказав, що клопотання ОСОБА_1 ґрунтується виключно на припущеннях, при цьому останнім не було надано жодних належних та допустимих доказів, з якими діюче законодавство пов`язує доцільність застосування до забезпеченого кредитора заходів щодо забезпечення вимог інших кредиторів та які б свідчили про неможливість або істотне ускладнення виконання рішення суду у справі про банкрутство у разі невжиття таких заходів.
На думку апелянта, Господарський суд Одеської області порушив принцип рівноправності учасників справи та фактично став на бік боржника і інших кредиторів.
Керуючись викладеним вище, апелянт просить ухвалу Господарського суду Одеської області від 23.03.2021 у справі № 916/2739/20 - скасувати в частині накладення арешту на нерухоме майно, а саме будівлі та споруди заводу по виробництву розчинної кави та кавових виробів, що складається з будівель та споруд заводу по виробництву розчинної кави та кавових виробів: восьмиповерхової виробничої будівлі літ «Б» з навісами літ «б», «б1» загальною площею 7 665,5 кв. м. будівель насосної літ.«В» підвальним поверхом загальною площею 76,1 кв. м, споруд № 1, 8 - огорожі, № 2, 3, 9 - ворота, № 4 - градирні, № 5 - резервуари для води, № 6 - артезіанську свердловину, № 7 - резервуар  для шламу, № 10 - оглядові колодязі, № 1 - покриття (тротуари, майданчики, доріжки), яке знаходиться за адресою: Одеська область, м. Чорноморськ, вул. Промислова, 14 А , що належить на праві власності ТОВ «УКРАКАВА» та перебуває в іпотеці АТ «Ощадбанк» та рухоме майно, що належить на праві власності ТОВ «УКРКАВА» та перебуває в заставі АТ «Ощадбанк».

Автоматизованою системою документообігу суду для розгляду справи № 916/2739/20 було визначено колегію суддів у складі: головуючий суддя Богатир К.В. , судді - Бєляновський В.В., Філінюк І.Г., що підтверджується витягом з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 09.04.2021.
Ухвалою Південно-західного апеляційного господарського суду від 14.04.2021 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Акціонерного товариства «Державний ощадний   банк України» на ухвалу Господарського суду Одеської області від 23.03.2021 по справі №916/2739/20; встановлено строк для подання відзиву на апеляційну скаргу, а також будь-яких заяв чи клопотань з процесуальних питань до 11.05.2021. Відповідно до ч. 4 ст. 263 ГПК України до відзиву додаються докази надсилання (надання) копій відзиву та доданих до нього документів іншим учасникам справи; призначено справу № 916/2739/20 до розгляду на 18 травня 2021 о 15:00; встановлено, що засідання відбудеться у приміщенні Південно-західного апеляційного господарського суду за адресою: м. Одеса, пр. Шевченка, 29, зал судових засідань № 7, 3-ій поверх; явка представників учасників справи не визнавалася обов`язковою; роз`яснено учасникам судового провадження їх право подавати до суду заяви про розгляд справ у їхній відсутності за наявними в справі матеріалами.

12.05.2021 до Південно-західного апеляційного господарського суду від ОСОБА_1 надійшов відзив на апеляційну скаргу Акціонерного товариства «Державний ощадний   банк України» на ухвалу Господарського суду Одеської області від 23.03.2021 по справі №916/2739/20.
Кредитор зазначає, що звернення Акціонерним товариством «Державний ощадний банк України» в особі філії - Одеського обласного управління АТ «Ощадбанк» стягнення на майно ТОВ «УКРКАВА» повністю виключить можливість виконання головної мети процедури банкрутства залежно від її подальшої стадії: що стосується майнових активів боржника або бути залученими для функціонування та відновлення платоспроможності боржника, або бути реалізованими, грошові кошти від чого будуть спрямовані на задоволення кредиторських вимог боржника.
З огляду на вищевикладене, вжиття судом заходів до забезпечення вимог кредиторів шляхом накладення арешту є необхідною мірою для збереження існуючого становища (активів ТОВ «УКРКАВА») та попередження порушення прав ОСОБА_1 як кредитора та інших кредиторів ТОВ «УККАВА». Отже, на думку кредитора ОСОБА_1 ухвала Господарського суду Одеської області від 23.03.2021 року, якою було накладено арешт на все рухоме та нерухоме майно, є законною та обґрунтованою.
ОСОБА_1 просить ухвалу Господарського суду Одеської області від 23.03.2021 залишити без змін, а апеляційну скаргу Акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» в особі філії - Одеського обласного управління АТ «Ощадбанк» без задоволення.

14.05.2021 до Південно-західного апеляційного господарського суду від  розпорядника майна боржника арбітражного керуючого Дарієнко В.Д. надійшло клопотання про розгляд справи за відсутності арбітражного керуючого.

14.05.2021 до Південно-західного апеляційного господарського суду від ТОВ «УКРКАВА» надійшов відзив на апеляційну скаргу Акціонерного товариства «Державний ощадний   банк України» на ухвалу Господарського суду Одеської області від 23.03.2021 по справі №916/2739/20.
Боржник вказав, що АТ «Ощадбанк» здійснювало та здійснює дії, направлені і позасудове звернення стягнення на рухоме та нерухоме майно ТОВ «УКРКАВА», а також на стягнення такого майна в межах виконання судового рішення. 
Боржник зазначає, що вжиття судом заходів забезпечення вимог кредиторів шляхом накладення арешту на майно боржника, не позбавляє його права власності на таке майно та не спричиняє сторонам будь-яких збитків, а також спрямоване на захист прав усіх кредиторів та боржника, забезпечення збалансованості інтересів кредиторів та боржника.
Боржник дійшов до висновку, що  захід забезпечення вимог кредиторів у справі про банкрутство був вжитий судом першої інстанції у відповідності та з дотриманням вимог КУзПБ та ГПК України, що свідчить про безпідставність доводів AT «Ощадбанк» з цього приводу.
Керуючись викладеним вище, боржник просить відмовити в повному обсязі в задоволенні апеляційної скарги Акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» в особі філії - Одеського обласного управління АТ «Ощадбанк» на ухвалу Господарського суду Одеської області від 23.03.2021 у справі №916/2739/20 про банкрутство Товариства з обмеженою відповідальністю «УКРКАВА», якою вжито заходи забезпечення вимог кредиторів.

Окрім того, 14.05.2021 до Південно-західного апеляційного господарського суду від ТОВ «УКРКАВА» надійшло клопотання про закриття апеляційного провадження за апеляційною скаргою Акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» в особі філії - Одеського обласного управління АТ «Ощадбанк» на ухвалу Господарського суду Одеської області від 23.03.2021 у справі №916/2739/20, якою вжито заходи забезпечення вимог кредиторів.

18.05.2021 у судовому засіданні прийняли участь представник апелянта АТ "Державний ощадний банк України" -  Лобанова А.А., боржника ТОВ "Укркава" -  Попова М.О. та кредитора ОСОБА_1 -  Печериця В.П. Розпорядник майна боржника арбітражний керуючий  Дарієнко В.Д. в судове засідання не з`явився, хоча про дату, час та місце судового засідання був повідомлений належним чином. Копія ухвали Південно-західного апеляційного господарського суду від 14.04.2021, якою призначено справу № 916/2739/20 до розгляду на 18 травня 2021 о 15:00, направлялася на електронну адресу арбітражного керуючого Дарієнко В.Д., наявну у матеріалах справи 20.04.2021 о 10:36 та була отримана ним в той же день, що підтверджено роздруківками листів з електронної пошти, які додані до справи.
Окрім того, розпорядник майна боржника клопотав здійснювати розгляд справи за його відсутності
Також необхідно зазначити, що за змістом статті 2 Закону України «Про доступ до судових рішень» кожен має право на доступ до судових рішень у порядку, визначеному цим Законом. Усі судові рішення є відкритими та підлягають оприлюдненню в електронній формі. Ухвала Південно-західного апеляційного господарського суду від 14.04.2021, якою призначено справу № 916/2739/20 до розгляду на 18 травня 2021 о 15:00, була оприлюднена на офіційному веб-порталі судової влади України 15.04.2021. Судові рішення, внесені до Реєстру, є відкритими для безоплатного цілодобового доступу на офіційному веб-порталі судової влади України.
Сторони у розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатися про стан відомого їм судового провадження, та зобов`язані сумлінно користуватися наданими їм процесуальними правами (рішення Європейського суду з прав людини від 03.04.2008 у справі «Пономарьов проти України».)
Явка представників сторін у судове засідання, призначене на 18.05.2021, не визнавалась апеляційним господарським судом обов`язковою, про наявність у сторін доказів, які відсутні у матеріалах справи та без дослідження яких неможливо розглянути апеляційну скаргу Акціонерного товариства «Державний ощадний   банк України» на ухвалу Господарського суду Одеської області від 23.03.2021 по справі №916/2739/20, до суду не повідомлялося.
Таким чином, колегія суддів вважає, що з метою розгляду апеляційної скарги у даній справі у строки, встановлені ГПК України, в даному судовому засіданні повинен відбутися розгляд апеляційної скарги Акціонерного товариства «Державний ощадний   банк України» на ухвалу Господарського суду Одеської області від 23.03.2021 по справі №916/2739/20 по суті, не дивлячись на відсутність розпорядника майна боржника, повідомленого про судове засідання належним чином. Відсутність розпорядника майна боржника у даному випадку не перешкоджає вирішенню спору та не повинно заважати здійсненню правосуддя у встановлений законом строк.

Колегією суддів у судовому засіданні було розглянуто клопотання ТОВ «УКРКАВА» про закриття апеляційного провадження за апеляційною скаргою Акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» в особі філії - Одеського обласного управління АТ «Ощадбанк» на ухвалу Господарського суду Одеської області від 23.03.2021 у справі №916/2739/20 та відмовлено у його задоволенні з огляду на наступне.
Дане клопотання боржника було обґрунтовано тим, що станом на теперішній час АТ «Ощадбанк» не визнаний судом кредитором ТОВ «УКРКАВА», заявлені ним вимоги не внесені до реєстру вимог кредиторів та окремо, в частині, що забезпечена заставою/іпотекою майна боржника. Отже, АТ «Ощадбанк» не є, в розумінні КУзПБ та ГПК України, учасником справи, а отже не наділений процесуальним правом оскарження ухвали Господарського суду Одеської області від 23.03.2021 року, якою у справі №916/2739/20 вжито заходи забезпечення вимог кредиторів.
Окрім того, боржник вказав, що ухвалою Господарського суду Одеської області від 23.03.2021 у справі №916/2739/20 не віршувалось питання про права, інтереси та/або обов`язки АТ «Ощадбанк», а отже АТ «Ощадбанк» не мало та не має право подавати апеляційну скаргу.
Відповідно до ч. 1, 2 ст. 254 ГПК України учасники справи, особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, інтереси та (або) обов`язки, мають право подати апеляційну скаргу на рішення суду першої інстанції.
Учасники справи, особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку ухвали суду першої інстанції окремо від рішення суду лише у випадках, передбачених статтею 255 цього Кодексу. Оскарження ухвал суду, які не передбачені статтею 255 цього Кодексу, окремо від рішення суду не допускається.
Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 264 ГПК України суд апеляційної інстанції закриває апеляційне провадження, якщо після відкриття апеляційного провадження за апеляційною скаргою, поданою особою з підстав вирішення судом питання про її права, інтереси та (або) обов`язки, встановлено, що судовим рішенням питання про права, інтереси та (або) обов`язки такої особи не вирішувалося.
Статтею 1 КУзПБ визначено: учасники у справі про банкрутство - сторони, арбітражний керуючий, державний орган з питань банкрутства, Фонд державного майна України, представник органу місцевого самоврядування, представник працівників боржника, уповноважена особа засновників (учасників, акціонерів) боржника, а також у випадках, передбачених цим Кодексом, інші учасники справи про банкрутство, щодо прав або обов`язків яких існує спір. Сторони у справі про банкрутство - конкурсні кредитори (представник комітету кредиторів), забезпечені кредитори, боржник (банкрут).
Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 45 КУзПБ, конкурсні кредитори за вимогами, що виникли до дня відкриття провадження у справі про банкрутство, зобов`язані подати до господарського суду письмові заяви з вимогами до боржника, а також документи, що їх підтверджують, протягом 30 днів з дня офіційного оприлюднення оголошення про відкриття провадження у справі про банкрутство.
Відлік строку на заявлення грошових вимог кредиторів до боржника починається з дня офіційного оприлюднення оголошення про відкриття провадження у справі про банкрутство.
Забезпечені кредитори зобов`язані подати заяву з грошовими вимогами до боржника під час провадження у справі про банкрутство в частині вимог, що є незабезпеченими, або за умови відмови від забезпечення.
Забезпечені кредитори можуть повністю або частково відмовитися від забезпечення. Якщо вартості застави недостатньо для покриття всієї вимоги, кредитор повинен розглядатися як забезпечений лише в частині вартості предмета застави. Залишок вимог вважається незабезпеченим.
Згідно з ч. 6 ст. 45 КУзПБ, заяви з вимогами конкурсних кредиторів або забезпечених кредиторів, подані в межах строку, визначеного частиною першою цієї статті, розглядаються господарським судом у попередньому засіданні суду. За результатами розгляду зазначених заяв господарський суд постановляє ухвалу про визнання чи відхилення (повністю або частково) вимог таких кредиторів. Ухвала господарського суду є підставою для внесення відомостей про таких кредиторів до реєстру вимог кредиторів.
Розпорядник майна зобов`язаний окремо повідомити господарський суд про вимоги кредиторів, які забезпечені заставою майна боржника, згідно з їхніми заявами, а за відсутності таких заяв - згідно з даними обліку боржника, а також внести окремо до реєстру відомості про майно боржника, яке є предметом застави згідно з відповідним державним реєстром (ч. 8 ст. 45 КУзПБ).
Як вбачається з матеріалів справи, 20.11.2020 до Господарського суду Одеської області від АТ «Державний ощадний банк» надійшла заява про визнання кредиторських вимог до боржника ТОВ «УКРКАВА» в межах справи про банкрутство №916/2739/20. Згідно з даною заявою частини вимог є забезпеченими, а саме на суму 220  584  270,00 грн.
Однак, станом на момент розгляду апеляційної скарги, заява з кредиторськими вимогами АТ «Державний ощадний банк» не була розглянута та апелянт не був визнаний кредитором у даній справі в частині незабезпечених вимог до боржника, хоча ним були вжиті всі дії, встановлені Кодексом України з процедур банкрутства та враховуючи те, що вимоги АТ «Державний ощадний банк» частково забезпечені заставою, дані вимоги мають бути включені до реєстру кредиторських вимог навіть за відсутності відповідної заяви.

Окрім того, станом на теперішній час чинними є три виконавчі проваджені щодо боржника ТОВ «УКРКАВА», на користь стягувача - АТ «Ощадбанк», в двох з яких вчиняються дії, спрямовані на звернення стягнення на належне ТОВ «УКРКАВА рухоме та нерухоме майно, на яке у даному випадку накладається забезпечення в межах провадження у справах про банкрутство.
Таким чином, оскаржувана ухвала безпосередньо впливає на права АТ «Ощадбанк» щодо реалізації звернення на рухоме та нерухоме майно ТОВ «УКРКАВА» поза межами провадження у справі про банкрутство.
З огляду на викладене вище, колегія суддів вважає, що клопотання ТОВ «УКРКАВА» про закриття апеляційного провадження за скаргою АТ «Ощадбанк» не підлягає задоволенню, оскільки оскаржувана ухвала впливає на права та законні інтереси апелянта.

Фактичні обставини, встановлені судом.

Ухвалою підготовчого засідання суду від 20.10.2020 відкрито провадження у справі про банкрутство ТОВ «Укркава», введено мораторій на задоволення вимог кредиторів, введено процедуру розпорядження майном, призначено розпорядником майном ТОВ «Укркава» арбітражного керуючого Дарієнка В.Д.
ОСОБА_1 звернувся до господарського суду з клопотанням про вжиття заходів забезпечення вимог кредиторів шляхом накладення арешту на все рухоме та нерухоме майно, що належить на праві власності боржнику ТОВ «Укркава».

Відповідно до ч. 1 ст. 3 ГПК України судочинство в господарських судах здійснюється відповідно до Конституції України, цього Кодексу, Закону України "Про міжнародне приватне право", Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом", а також міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.
З 21.10.2019 набрав чинності Кодекс України з процедур банкрутства.
Відповідно до ч. 2 Прикінцевих та перехідних положень Кодексу України з процедур банкрутства з дня введення в дію цього Кодексу визнано такими, що втратили чинність: Закон України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом".
Згідно ч. 1 ст. 2 Кодексу України з процедур банкрутства передбачено, що провадження у справах про банкрутство регулюється цим Кодексом, Господарським процесуальним кодексом України, іншими законами України.
Згідно ч. 1 ст. 40 Кодексу України з процедур банкрутства господарський суд має право за клопотанням сторін або учасників справи чи за своєю ініціативою вжити заходів до забезпечення вимог кредиторів. Господарський суд за клопотанням розпорядника майна, кредиторів або з власної ініціативи може заборонити боржнику вчиняти без згоди арбітражного керуючого правочини, а також зобов`язати боржника передати цінні папери, майно, інші цінності на зберігання третім особам, вчинити чи утриматися від вчинення певних дій або вжити інших заходів для збереження майна боржника (у тому числі шляхом позбавлення боржника права розпорядження його нерухомим майном або цінними паперами без згоди розпорядника майна або суду, який розглядає справу про банкрутство; накладення арешту на конкретне рухоме майно боржника), про що виноситься ухвала.
Відповідно до абз. 2 ч. 3 ст. 41 Кодексу України з процедур банкрутства протягом дії мораторію на задоволення вимог кредиторів: забороняється стягнення на підставі виконавчих та інших документів, що містять майнові вимоги, у тому числі на предмет застави, за якими стягнення здійснюється в судовому або в позасудовому порядку відповідно до законодавства, крім випадків перебування виконавчого провадження на стадії розподілу стягнутих з боржника грошових сум (у тому числі одержаних від продажу майна боржника), перебування майна на стадії продажу з моменту оприлюднення інформації про продаж, а також у разі виконання рішень у немайнових спорах
Ч. 2 ст. 41 Кодексу України з процедур банкрутства передбачено, що мораторій на задоволення вимог кредиторів вводиться одночасно з відкриттям провадження у справі про банкрутство, про що зазначається в ухвалі господарського суду. Ухвала є підставою для зупинення вчинення виконавчих дій.
Згідно ч.ч. 1, 2 ст. 44 Кодексу України з процедур банкрутства під розпорядженням майном розуміється система заходів щодо нагляду та контролю за управлінням і розпорядженням майном боржника з метою забезпечення збереження, ефективного використання майнових активів боржника, здійснення аналізу його фінансового стану, а також визначення наступної процедури (санації чи ліквідації).
Процедура розпорядження майном боржника вводиться строком до 170 календарних днів.
За змістом ч. 8 ст. 41 Кодексу України з процедур банкрутства щодо задоволення забезпечених вимог кредиторів за рахунок майна боржника, яке є предметом забезпечення, дія мораторію припиняється автоматично після спливу 170 календарних днів з дня введення процедури розпорядження майном, якщо господарським судом протягом цього часу не було винесено постанову про визнання боржника банкрутом або ухвалу про введення процедури санації.

Відповідно до матеріалів справи майно боржника, а саме нерухоме майно - будівлі та споруди заводу за адресою м. Чорноморськ, вул. Промислова, 14 А, рухоме майно - обладнання для виробництва кави, знаходиться в заставі АТ «Державний ощадний банк України» в особі філії Одеського обласного управління АТ «Ощадбанк».
09.11.2017 приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Малим Олексієм Сергійовичем за заявою АТ «Ощадбанк» вчинено чотири виконавчі написи №2726, №2727, №2730 та №2731, якими звернув стягнення на належне ТОВ «УКРКАВА» рухоме та нерухоме майно, передане в іпотеку згідно Договору наступної іпотеки від 28.12.2011, посвідченого приватним нотаріусом Іллічівського міського нотаріального округу Слаєвою Р.К. за №7545 зі змінами та доповненнями, та переданого в заставу згідно Договору застави обладнання від 28.12.2011, посвідченого приватним нотаріусом Іллічівського міського нотаріального округу Слаєвою Р.К. за №7544.
Вказані виконавчі написи були передані для примусового виконання до відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України, у зв`язку з чим були відкриті виконавчі провадження.
Станом на теперішній час два виконавчих написи №2727 та №2731 від 09.11.2017 є чинними та перебувають на примусовому виконанні - виконавче провадження №59951815, відкрите 04.09.2019, та №55644493, відкрите 25.01.2018.
Виконавчий напис №2727 від 09.11.2017 є предметом спору у справі №916/2853/20 за позовом ТОВ «УКРКАВА» про визнання його таким, що не підлягає виконанню, судовий розгляд якого триває, остаточне рішення не прийнято. Справа знаходиться на розгляді у Південно-західному апеляційному господарському суді.
Виконавчі написи №2726 та №2730 від 09.11.2017 у судовому порядку (рішеннями суду першої та апеляційної інстанції) визнані такими, що не підлягають виконанню (справа №916/1269/18 та №916/1293/18). Судові справи знаходяться на розгляді у Касаційному господарському суді у складі Верховного Суду.
В межах виконавчого провадження №59961815, відкритого з примусового виконання виконавчого напису №2727 від 09.11.2017, належне ТОЕ «УКРКАВА» нерухоме майно було передано на примусову реалізацію шляхом продажу з прилюдних тогів на OpenMarket ДП «СЕТАМ» (номер лоту 440289), проведення яких було призначено на 25.09.2020 року.
Призначені на 25.09.2020 року торги з продажу належного ТОВ «УКРКАВА» майна не відбулись у зв`язку з відсутністю зареєстрованих учасників.
На момент розгляду заяви про забезпечення вимог кредиторів, вказані торги було зупинено у зв`язку із:
-          зупиненням виконавчого провадження №59951815 на підставі ухвали Господарського суду Одеської області від 24.09.2020 у справі №916/2761/20 за заявою ТОВ «УКРКАВА» про вжиття заходів забезпечення до подання позову про визнання виконавчого напису №2727 від 09.11.2017 року таким, що не підлягає виконанню;
-          вжиттям ухвалою від 29.10.2020 року П`ятим апеляційним адміністративним судом заходів забезпечення позову у справі №420/8811/20 за позовом ТОВ «УКРКАВА» до Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України про визнання протиправними дій, визнання неправомірною прийняту оцінку майна та зобов`язання вчинити певні дії у виконавчому провадженні №59951815, шляхом заборони Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України та Державному підприємству «СЕТАМ» вчиняти дії, направлені на реалізацію нерухомого майна, яке належить на праві власності ТОВ «УКРКАВА».
АТ «Ощадбанк» будучи відповідачем у справах про визнання виконавчих написів такими, що не підлягають виконанню (№916/1269/18, №916/1293/18 та №916/2853/20), має бути обізнаним про їх існування.
Вжиті заходи забезпечення позову у справах №916/2761/20 та №420/8811/20 оскаржені АТ «Ощадбанк» до судів вищих інстанцій.
Таким чином, колегія суддів вважає, що здійснювані АТ «Ощадбанк» дії можуть бути направлені на стягнення належного ТОВ «УКРКАВА» майна поза межами провадження у справі про банкрутство.
В своїй заяві про визнання кредиторських вимог до боржника в межах провадження у справі про банкрутство від 19.11.2020, поданій у справі №916/2739/20, АТ «Ощадбанк» зазначає про вжиті ним заходи внаслідок порушення зобов`язань ТОВ «УКРКАВА», посиланням на виконавчі написи №2727 та №2731 від 09.11.2017 та відкриті на їх виконання виконавчі провадження №59951815 та №55644493.
Окрім того, АТ «Ощадбанк» у заяві про визнання кредиторських вимог також посилається на виконання рішення Господарського суду Одеської області від 09.07.2020 у справі №916/2943/17, яке набрало законної сили 19.10.2020, про стягнення з ТОВ «УКРКАВА» заборгованості за Договором кредитної лінії №86 від 28.12.2011.
25.01.2021 відділом примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України відкрито виконавче провадження №64258890.
Таким чином, станом на теперішній час чинними є три виконавчі провадження щодо ТОВ «УКРКАВА» на користь стягувача - АТ «Ощадбанк», в двох з яких вчиняються дії, спрямовані на звернення стягнення на належне ТОВ «УКРКАВА майно, а в межах третього - вчинення таких дій потенційно можливо.
Таким чином, колегія суддів встановила, що у даному випадку дійсно існують ризики позасудового звернення стягнення на рухоме та нерухоме майно ТОВ «УКРКАВА», а також на стягнення такого майна в межах виконання судового рішення. 

20.11.2020 до Господарського суду Одеської області від АТ «Державний ощадний банк» надійшла заява про визнання кредиторських вимог до боржника ТОВ «УКРКАВА» в межах справи про банкрутство №916/2739/20. Згідно з даною заявою частина вимог є забезпеченими, а саме на суму 220  584  270,00 грн.
Відповідно до ч. 6 ст. 39 Кодексу України з процедур банкрутства під час процедури розпорядження майном боржник має право задовольняти лише ті вимоги кредиторів, на які згідно з частиною п`ятою цієї статті не поширюється дія мораторію.
Задоволення забезпечених вимог кредиторів за рахунок майна боржника, яке є предметом забезпечення, здійснюється лише в межах провадження у справі про банкрутство.
Стаття 39 частина 14 КУзПБ передбачає, що з моменту відкриття провадження у справі:
пред`явлення конкурсними та забезпеченими кредиторами вимог до боржника та їх задоволення можуть здійснюватися лише у порядку, передбаченому цим Кодексом, та в межах провадження у справі.
Таким чином, враховуючи ризики звернення стягнення на рухоме та нерухоме майно ТОВ «УКРКАВА» поза межами провадження у справі про банкрутство та правові приписи щодо можливості задоволення забезпечених вимог кредиторів лише в межах провадження у справі про банкрутство та в порядку, передбаченому Кодексом України з процедур банкрутства, колегія суддів доходить до висновку, що у даному випадку необхідно вжити заходи забезпечення вимог кредиторів ТОВ «УКРКАВА» шляхом накладення арешту на все рухоме та нерухоме майно боржника.

Колегія суддів не приймає посилання апелянта на те, що захід забезпечення вимог кредиторів, застосований судом першої інстанції, обмежує/зобов`язує не боржника ТОВ «УКРКАВА», а АТ «Ощадбанк», який є забезпеченим кредитором у справі про банкрутство, оскільки відповідне накладення арешту жодним чином не перешкоджає праву АТ «Ощадбанк» реалізовувати стягнення на предмет забезпечення в межах провадження у справі про банкрутство в порядку, встановленому Кодексом України з процедур банкрутства.
Посилання апелянта на порушення судом першої інстанції принципу рівноправності учасників справи також не приймається до уваги, оскільки дані заходи забезпечення вимог кредиторів жодним чином не надають привілеї іншим кредиторам чи боржнику у порівняні з апелянтом, а навпаки направлені на захист майна боржника з метою задоволення всіх кредиторських вимог.
Посилання апелянта на те, що клопотання Сандула A.B. ґрунтується виключно на припущеннях, при цьому останнім не було надано жодних належних та допустимих доказів не приймається колегією суддів до уваги, оскільки інформація про відкриті виконавчі провадження щодо ТОВ «УККАВА», стягувачем за якими є Акціонерне товариство «Державний ощадний банк України» в особі філії - Одеського обласного управління АТ «Ощадбанк», та ухвали відповідних судових інстанцій, на які посилається в своєму клопотанні про вжиття заходів до забезпечення вимог кредиторів, є інформацією з відкритим доступом та міститься у відповідних державних електронних реєстрах.

Інші доводи апеляційної скарги також жодним чином не спростовують висновків, до яких дійшла колегія суддів та не доводять неправильність чи незаконність ухвали, прийнятої судом першої інстанції.
Згідно зі статтею 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.
Відповідно до рішення Європейського суду з прав людини від 10.02.2010 у справі "Серявін та інші проти України" Суд повторює, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча п.1 ст.6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (див. рішення у справі "Руїс Торіха проти Іспанії" від 09.12.1994р., серія A, №303-A, п.29).
Названий Суд зазначив, що, хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не може розумітись як вимога детально відповідати на кожен довід (рішення Європейського суду з прав людини у справі "Трофимчук проти України").
Суд ґрунтується на висновках, що їх зробив Європейський суд з прав людини у справі "Проніна проти України" (Рішення ЄСПЛ від 18.07.2006). Зокрема, ЄСПЛ у своєму рішенні зазначив, що пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи.

Висновки апеляційного господарського суду:

Згідно статті 276 ГПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Будь-яких підстав для скасування ухвали господарського суду за результатами її апеляційного перегляду колегією суддів не встановлено.
За вказаних обставин оскаржувану ухвалу господарського суду потрібно залишити без змін із врахуванням мотивів, викладених у даній постанові. Апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення з покладенням витрат на сплату судового збору за подачу апеляційної скарги на апелянта.

Керуючись статтями 269-270, 275, 276, 281-284 Господарського процесуального кодексу України, Південно-західний апеляційний господарський суд, -
                                                                                                
П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Акціонерного товариства «Державний ощадний  банк України» залишити без задоволення.
Ухвалу Господарського суду Одеської області від 23.03.2021 по справі №916/2739/20 залишити без змін.
Витрати на сплату судового збору за подачу апеляційної скарги покласти на апелянта.
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття.
Згідно з ч. 3 ст. 9 Кодексу України з процедур банкрутства у касаційному порядку не підлягають оскарженню постанови апеляційного господарського суду, прийняті за результатами перегляду судових рішень, крім: ухвали про відкриття провадження у справі про банкрутство, ухвали за результатами розгляду грошових вимог кредиторів, ухвали про закриття провадження у справі про банкрутство, а також постанови про визнання боржника банкрутом та відкриття ліквідаційної процедури. Скарги на постанови апеляційних господарських судів, прийняті за результатами оскарження ухвал господарського суду у справах про банкрутство, які не підлягають оскарженню окремо, можуть включатися до касаційної скарги на ухвали, постанови у справах про банкрутство, що підлягають оскарженню.
Повний текст ухвали складено та підписано 24.05.2021.

Головуючий суддя                                                                     К.В. Богатир

Суддя                                                                                В.В. Бєляновський

Суддя                                                                                       І.Г. Філінюк