УХВАЛА

05 квітня 2021 року 
м. Київ
справа № 160/5996/20
адміністративне провадження № К/9901/8223/21
Верховний Суд у складі  Касаційного адміністративного суду: 
судді-доповідача Гончарової І.А.,
суддів: Пасічник С.С.,  Ханової  Р.Ф., 
перевіривши матеріали касаційної скарги Дніпровської митниці Держмитслужби на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 15.09.2020 та постанову Восьмого апеляційного адміністративного суду від 19.01.2021 у справі №160/5996/20 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Омега» до Дніпровської митниці Держмитслужби про визнання протиправними та скасування рішень про коригування митної вартості,
УСТАНОВИВ:
До Верховного Суду надійшла касаційна Дніпровської митниці Держмитслужби на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 15.09.2020 та постанову Восьмого апеляційного адміністративного суду від 19.01.2021.
Товариство з обмеженою відповідальністю «Омега» звернулось до  Дніпропетровського окружного адміністративного суду із позовною заявою до Дніпровської митниці Держмитслужби, в якій просило визнати протиправними та скасувати Рішення про коригування митної вартості товарів Дніпровської митниці Державної митної служби України: UA 110130/2019/200272/1 від 24.12.2019, UA 110130/2019/200276/1 від 28.12.2019.
Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 15.09.2020 залишеним без змін  постановою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 19.01.2021, позов задоволено.
Судами попередніх інстанцій встановлено, що Товариство з обмеженою відповідальністю «ОМЕГА» з метою оформлення товарів «Їстівні плоди, манго свіжі, ботанічна назва Mangifera indica, врожай 2019 року» подало до Дніпровської митниці ДМС електронні митні декларації UA 110130/2019/252802 від 24.12.2019 та UA 110130/2019/253271 від 28.12.2019.
Разом з електронними митними деклараціями до митного органу надано документи, які зазначені в графі 44 митних декларацій.
Однак, відповідачем за результатами здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів не було визнано заявлену декларантом митну вартість товарів та прийняті рішення про її коригування відповідно до положень   статті 55 Митного кодексу України.
Так, митницею були прийняті рішення про коригування митної вартості товарів UA 110130/2019/200272/1 від 24.12.2019, UA 110130/2019/200276/1 від 28.12.2019 та відмовлено у прийнятті вказаних митних декларацій шляхом оформлення Карток відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення UA110130/2019/00035 від 24.12.2019, UA110130/2019/00043 від 28.12.2019.
Вирішуючи спір по суті, суди попередніх інстанцій дійшли висновку, що прийняті Дніпровською митницею Держмитслужби рішення про коригування митної вартості товарів UA 110130/2019/200272/1 від 24.12.2019, UA 110130/2019/200276/1 від 28.12.2019 є протиправними та підлягають скасуванню.
Дніпровська митниця Держмитслужби не погодившись з судовими рішеннями, звернулася до Верховного суду з касаційною скаргою, в якій просить рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 15.09.2020 та постанову Восьмого апеляційного адміністративного суду від 19.01.2021 у справі №160/5996/20 скасувати та прийняти нове рішення, яким у задоволенні позовних вимог відмовити повністю.
Перевіривши матеріали касаційної скарги, Суд дійшов висновку про відмову у відкритті касаційного провадження, виходячи з наступного.
Згідно з частиною першою статті 13 Кодексу адміністративного судочинства України (в редакції, що діє з 15.12.2017) учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.
Відповідно до частини першої статті 328 Кодексу адміністративного судочинства України учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в касаційному порядку рішення суду першої інстанції після апеляційного перегляду справи, а також постанову суду апеляційної інстанції повністю або частково у випадках, визначених цим Кодексом.
Аналіз змісту наведених норм дозволяє зазначити про те, що особи, які беруть участь у справі, у разі, якщо не погоджуються із ухваленими судовими рішеннями після їх перегляду в апеляційному порядку, можуть скористатися правом їх оскарження у касаційному порядку лише у визначених законом випадках.
Відповідно до частини третьої статті 3 Кодексу адміністративного судочинства України провадження в адміністративних справах здійснюється відповідно до закону, чинного на час вчинення окремої процесуальної дії, розгляду і вирішення справи.
Згідно з пунктом 2 частиною п`ятої статті 328 Кодексу адміністративного судочинства України не підлягають касаційному оскарженню судові рішення у справах незначної складності та інших справах, розглянутих за правилами спрощеного позовного провадження (крім справ, які відповідно до цього Кодексу розглядаються за правилами загального позовного провадження), крім випадків, якщо:
а) касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики;
б) особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до цього Кодексу позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи;
в) справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу;
г) суд першої інстанції відніс справу до категорії справ незначної складності помилково.
У касаційній скарзі відповідач зазначив, що касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовної практики.
Проте, Галицькою митницею Держмитслужби не зазначено обставини, які виділяють її вимоги якимись особливими, рідкісними чи унікальними ознаками, завдяки чому вони виокремлюються із загального ряду подібних справ.
Отже, наведені відповідачем в касаційній скарзі обставини є загальними і в контексті обставин справи не дають підстав для висновку, що касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовної практики.
Відповідно до пункту 6 частини шостої статті 12 Кодексу адміністративного судочинства України для цілей цього Кодексу справами незначної складності є справи щодо оскарження рішення суб`єкта владних повноважень, на підставі якого ним може бути заявлено вимогу про стягнення грошових коштів у сумі, що не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
Згідно з пунктом 24 частини першої статті 4 Кодексу адміністративного судочинства України розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб - розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб, який вираховується станом на 1 січня календарного року, в якому подається відповідна заява або скарга, вчиняється процесуальна дія чи ухвалюється судове рішення.
Станом на 01.01.2020 прожитковий мінімум для працездатних осіб становить 2102 гривень (стаття 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2020 рік» від 14.11.2019 № 294-IX).
Враховуючи викладене, справи щодо оскарження рішення суб`єкта владних повноважень, на підставі якого ним може бути заявлено вимогу про стягнення грошових коштів у сумі, що не перевищує 210200 грн, відносяться до категорії справ незначної складності (за винятком випадків, передбачених пунктом 2 частини п`ятої статті 328 Кодексу адміністративного судочинства України).
З матеріалів касаційної скарги та оскаржуваних судових рішень вбачається, що скаржник звертається до Суду з матеріальною вимогу та предметом позову у справі № 160/5996/20 є визнання протиправними та скасування рішень про коригування митної вартості товарів UA 110130/2019/200272/1 від 24.12.2019, UA 110130/2019/200276/1 від 28.12.2019.
Ціною позову у справі № 160/5996/20 є різниця між сумами ПДВ до та після коригування митної вартості товару, що складає 145 044, 19 грн.
З таких обставин, з огляду на положення пункту 6 частини шостої статті 12 Кодексу адміністративного судочинства України, рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 15.09.2020 та постанова Восьмого апеляційного адміністративного суду від 19.01.2021 у справі №160/5996/20 не підлягають касаційному оскарженню.
Згідно з пунктом 1 частини першої статті 333 Кодексу адміністративного судочинства України суд касаційної інстанції відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.
Враховуючи викладене, Суд дійшов висновку про наявність підстав для відмови у відкритті касаційного провадження.
Керуючись статтею 333 Кодексу адміністративного судочинства України, 
УХВАЛИВ:
У відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою Дніпровської митниці Держмитслужби на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 15.09.2020 та постанову Восьмого апеляційного адміністративного суду від 19.01.2021 у справі №160/5996/20 відмовити.
Надіслати особі, яка подала касаційну скаргу, копію ухвали про відмову у відкритті касаційного провадження разом з касаційною скаргою та доданими до скарги матеріалами.
Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання й оскарженню не підлягає.

Судді	І.А. Гончарова С.С. Пасічник   Р.Ф. Ханова