ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 553/923/20  Номер провадження 22-ц/814/303/21	Головуючий у 1-й інстанції Чистик І. О.  Доповідач ап. інст. Пилипчук Л. І.	

П О С Т А Н О В А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
21 квітня 2021 року 	м. Полтава	

Полтавський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:
головуючий суддя Пилипчук Л.І.,
судді Бондаревська С.М., Кривчун Т.О.,
секретар Зеленська О.І.,
з участю Каратаєва Д.Г. та його адвоката Недошитка Р.Ю.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні у м.Полтаві цивільну справу за апеляційними скаргами  ОСОБА_1 , в особі представника – адвоката Костенка Володимира Олександровича, 
на рішення Ленінського районного суду м.Полтави від 17 листопада 2020 року та додаткове рішення Ленінського районного суду м.Полтави від 20 січня 2021 року, постановлені суддею Чистик І.О.,
у справі за позовом  ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про визначення ідеальних часток у праві спільної сумісної власності,
в с т а н о в и в:
26.05.2020 ОСОБА_2 звернувся в суд із указаним позовом, у якому просить встановити розмір ідеальних часток у праві спільної сумісної власності на квартиру АДРЕСА_1 , за ним, ОСОБА_2 , відповідачами ОСОБА_1 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 – по 1/5 частці за кожним. 
Підстави позову обґрунтовує тим, що після смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_5 відкрилася спадщина на нерухоме майно, а саме: на частину трьохкімнатної квартири, що розташована за адресою: АДРЕСА_2 .
Указана квартира, окрім спадкодавиці, належить на праві спільної сумісної власності її синам ОСОБА_2 та ОСОБА_1 , а також дружині останнього ОСОБА_3 та їх сину ОСОБА_4 , згідно свідоцтва про право власності на житло від 04.01.1999, р.№ НОМЕР_1 .
Він, позивач, звернувся до приватного нотаріуса Полтавського міського нотаріального округу Медвєдєвої В.І. із заявою про прийняття спадщини та 27.12.2017 заведено спадкову справу №28/2017, відповідно до матеріалів якої спадкоємцями ОСОБА_5 є: він, ОСОБА_2 , його брат – ОСОБА_1 та сестри ОСОБА_6 та ОСОБА_7 . Однак постановою приватного нотаріуса від 23.04.2018, йому відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину в зв`язку із тим, що частка спадкодавця у спільному майні не виділена (визначена).
Оскільки визначення розміру частки померлого має істотне значення та може бути встановлена після відкриття спадщини, за відсутності домовленостей між співвласниками про нерівний розподіл часток, просить визначити ідеальні частки у праві спільної сумісної власності по 1/5 частці квартири за кожним. 
Рішенням Ленінського районного суду м.Полтави від 17.11.2020 позов ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про визначення ідеальних часток у праві спільної сумісної власності – задоволено.
Визначено, що розмір ідеальних часток у праві спільної сумісної власності на квартиру АДРЕСА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 та ОСОБА_4 становить – по 1/5 частці за кожним, та розмір ідеальної частки ОСОБА_5 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 , в праві спільної сумісної власності на квартиру АДРЕСА_1 , становив 1/5 частку. 
Додатковим рішенням Ленінського районного суду м.Полтави від 20.01.2021 стягнуто із ОСОБА_1 , ОСОБА_3 та ОСОБА_4 на користь ОСОБА_2 по 1 236,10 грн. судового збору з кожного.
Рішення районного суду вмотивовано наявними у справі відомостями щодо належності спірної квартири спадкодавцю та сторонам на праві спільної сумісної власності та з урахуванням положень ч.2 ст.372 ЦК України їх частки є рівними. 
Відповідач ОСОБА_1 не погодився із рішенням суду та додатковим рішенням суду першої інстанції та оскаржив їх у апеляційному порядку. Посилаючись на порушення норм процесуального права, невідповідність висновків суду обставинам справи та неповне з`ясування обставин, просить рішення суду першої інстанції скасувати та направити справу для розгляду до іншого суду першої інстанції за встановленою підсудністю.
Заперечує висновки суду першої інстанції про належну обізнаність адвоката Костенка В.О. про розгляд справи, призначеної на 17.11.2020. Доводить, що про слухання справи у зазначений день він дізнався напередодні (16.11.2020) та одразу направив клопотання про його відкладення на іншу дату з підстав зайнятості у судовому процесі у Лубенському міськрайонному суді Полтавської області по справі №534/4999/19. 
Вважає, що суд першої інстанції за номером справи №534/4999/19 із відкритих джерел ресурсу court.gov.ua мав можливість самостійно перевірити поважність причин неявки адвоката, а тому безпідставно вказав в оскаржуваному рішенні про відсутність доказів неможливості його прибуття до суду. Зазначає, що норми ст.131 ЦПК України не вимагають обов`язку сторони надавати такі докази.
Враховуючи викладене та посилаючись на правову позицію Верховного Суду, викладену в постанові від 12.09.2019 у справі №906/142/18, вважає рішення суду першої інстанції постановленим із порушенням норм процесуального права через неналежне повідомлення його представника – адвоката Костенка В.О. про розгляд справи, що порушує принцип рівності сторін.
Вважає необґрунтованим розподіл судових витрат через відсутність у справі доказів, зокрема, звіту про оцінку майна, якими обґрунтовано розмір ціни позову та його відсоткове співвідношення до понесених позивачем судових витрат.
Відзив на апеляційні скарги не надходив.
       У суді апеляційної інстанції позивач та його представник адвокат Недошитка Р.Ю. проти апеляційних скарг заперечили. Вважали, що відповідач, в особі свого адвоката, зловживає процесуальними правами та умисно затягує розгляд справи. Наполягали на тому, що рішення районного суду є законним і обґрунтованим, таким, що відповідає фактичним обставинам справи. 
       Відповідачі ОСОБА_1 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , в судове засідання не з`явилися, будучи належним чином, в порядку ч.11 ст.128 ЦПК України, повідомленими про день та час розгляду справи апеляційним судом.
       Представник відповідача ОСОБА_1 – адвокат Костенко В.О., належним чином повідомлений про день та час розгляду справи, в судове засідання не з`явився, про поважність причин неявки суд не повідомив. 
Неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи (ч.2 ст.372 ЦПК України).
Заслухавши доповідь судді, пояснення позивача та його представника – адвоката Недошитка Р.Ю., вивчивши матеріали справи та перевіривши доводи апеляційних скарг, апеляційний суд приходить до наступних висновків.
Судом установлено та підтверджується матеріалами справи, що згідно свідоцтва про право власності на житло, виданого відділом приватизації житла ЖКВ ПТРЗ 04.01.1999, квартира АДРЕСА_1 на праві приватної спільної сумісної власності належить ОСОБА_5 та членам її сім`ї: ОСОБА_1 ; ОСОБА_2 ; ОСОБА_3 ; ОСОБА_4 ./а.с. 
ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_5 померла, що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії НОМЕР_2 ./а.с.8/.
Згідно витягу про реєстрацію в Спадковому реєстрі за №50441111, 27.12.2017 приватним нотаріусом Медвєдєвою В.І. заведено спадкову справу №28/2017 щодо спадкодавця ОСОБА_5 ./а.с.9/
Постановою приватного нотаріуса Полтавського міського нотаріального округу Медвєдєвої В.І. від 23.04.2018 вихідний №116/02-31, відмовлено ОСОБА_2 у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на спадкове майно, №36 (тридцять шість), розташовану за адресою: АДРЕСА_3 , у зв`язку із тим, що нотаріус може видати свідоцтво про право на спадщину за законом чи за заповітом після смерті одного з учасників спільної сумісної власності лише після виділення частки померлого у спільному майні.
У матеріалах спадкової справи наявні заяви про відмову від спадщини, які подані 23 січня 2018 року від доньки померлої – ОСОБА_6 та доньки померлої ОСОБА_7 на користь сина померлої ОСОБА_2 . Інші спадкоємці до нотаріуса не звертались, а саме: син померлої ОСОБА_1 , який прийняв спадщину фактичним проживанням за однією адресою із померлою./а.с.13-14/
Задовольняючи позовні вимоги, районний суд виходив з підстав доведеності наявними у справі відомостями, що спірна квартира належить сторонам у справі на праві спільної сумісної власності та відповідно до вимог ч.2 ст.372 ЦК України, у разі поділу такого майна, частки співвласників є рівними. 
Апеляційний суд із висновками суду першої інстанції погодитися в повній мірі не може з таких підстав.
Частиною першою статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка відповідно до статті 9 Конституції України є частиною національного законодавства України, передбачено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи впродовж розумного строку належним і безстороннім судом, встановленим законом. Складовою частиною права на справедливий суд є принцип рівності сторін, який передбачає, що кожній стороні має бути надана можливість представляти справу і докази в умовах, що не є суттєво гіршими за умови опонента. 
Європейський суд з прав людини у справі GUREPKA v. UKRAINE №38789/04, §23, ЄСПЛ, від 08 квітня 2010 року вказав, що принцип рівності сторін - один із складників ширшої концепції справедливого судового розгляду - передбачає, що кожна сторона повинна мати розумну можливість представляти свою сторону в умовах, які не ставлять її в суттєво менш сприятливе становище в порівнянні з опонентом. При цьому, в інтересах здійснення правосуддя сторона спору повинна бути викликана в суд таким чином, щоб знати не тільки про дату і місце проведення засідання, але й мати достатньо часу, щоб встигнути підготуватися до справи (TRUDOV v. RUSSIA, №43330/09, §25, 27, ЄСПЛ, від 13 грудня 2011 року). 
       Згідно із положеннями частин першої, другої статті 211 ЦПК України, розгляд справи відбувається в судовому засіданні. Про місце, дату і час судового засідання суд повідомляє учасників справи. Повідомлення учасників справи про місце, дату і час судового засідання проводиться судом, відповідно до вимог ст.ст.128-131 ЦПК України. 
       Так, за приписами статті 128 цього Кодексу, суд викликає учасників справи у судове засідання або для участі у вчиненні процесуальної дії. Суд повідомляє учасників справи про дату, час і місце судового засідання чи вчинення відповідної процесуальної дії.
Судові виклики здійснюються судовими повістками про виклик. Судові повідомлення здійснюються судовими повістками-повідомленнями.
Судова повістка про виклик повинна бути вручена з таким розрахунком, щоб особи, які викликаються, мали достатньо часу для явки в суд і підготовки до участі в судовому розгляді справи, але не пізніше ніж за п`ять днів до судового засідання, а судова повістка повідомлення - завчасно.
Згідно частини 11 наведеної норми, відповідач, третя особі, свідок, зареєстроване місце проживання (перебування), місцезнаходження чи місце роботи якого невідоме, а також заінтересована особа у справах про видачу обмежувального припису викликаються до суду через оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України, яке повинно бути розміщене не пізніше ніж за десять днів, а у разі розгляду справи про видачу обмежувального припису – не пізніше 24 годин до дати відповідного судового засідання. З опублікуванням оголошення про виклик особа вважається повідомленою про дату, час і місце розгляду справи. 
Із матеріалів справи убачається, що представництво інтересів відповідача ОСОБА_1 в суді першої інстанції здійснювалося адвокатом Костенко В.О. згідно ордера серії ПТ №198575 на надання правової допомоги від 02.07.2020./а.с.47/
03.09.2020 адвокату Костенку В.О. вручено особисто та для передання відповідачу ОСОБА_1 судові повістки про виклик до суду на 05.10.2020, що підтверджується розписками суду./а.с.60,61/
02.10.2020 адвокат Костенко В.О. звернувся до Ленінського районного суду м.Полтави із клопотанням про перенесення судового засідання, призначеного на 05.10.2020, на іншу дату із підстав його зайнятості у Новосанжарському районному суді Полтавської області по справі №531/969/17./а.с.69/
Згідно протоколу судового засідання Ленінського районного суду м.Полтави від 05.10.2020, з урахуванням думки учасників судового провадження про можливість розпочати розгляд справи, суд ухвалив відкласти розгляд справи на 17.11.2020 у зв`язку із клопотанням представника відповідача – адвоката Костенка В.О./а.с.70-71/ 
Повістка про виклик до суду на 17.11.2020 надіслана судом адвокату Костенку В.О. 06.10.2020 за №32649/2/553/611/2020 та вручена адресату 09.10.2020 згідно відмітки на рекомендованому поштовому відправленні №3602201447624./а.с.74,78/. Поштова кореспонденція, адресована відповідачу ОСОБА_1 , повернута без вручення адресату згідно відмітки поштового відділення «адресат відсутній»./а.с.79/
16.11.2020 адвокат Костенко В.О. звернувся до суду із клопотанням про перенесення судового засідання, призначеного на 17.11.2020, на іншу дату в зв`язку із його зайнятістю у Лубенському міськрайонному суді Полтавської області по справі №534/4999/19./а.с.82/
Постановляючи рішення за відсутності відповідача ОСОБА_1 та його представника – адвоката Костенка В.О., суд першої обґрунтовано виходив із того, що вказані особи, будучи належним чином повідомленими про час та місце судового розгляду, повторно не прибули в судове засідання без поважних причин.
Доводи апеляційної скарги правильність таких висновків не спростовують та зводяться до переоцінки доказів, якими встановлено, що представник відповідача ОСОБА_1 – адвокат Костенко В.О. завчасно, а саме, 09.10.2020, а не 16.11.2020, як вказано у апеляційній скарзі, отримав виклик до суду на 17.11.2020. 
Доказів, які б переконливо свідчили про поважність причин його повторного неприбуття до суду, матеріали справи не містять, а саме по собі клопотання про повторне відкладення розгляду справи з підстав зайнятості адвоката, належним чином обізнаного про час та місце розгляду справи, і який повторно надав перевагу участі у розгляді іншої справи, не є беззаперечною підставою для його відкладення.
З огляду на викладене та приймаючи до уваги принцип диспозитивності цивільного судочинства, апеляційний суд визнає неспроможними доводи відповідача викладені в апеляційній скарзі, що суд першої інстанції мав можливість самостійно перевірити поважність причин неявки адвоката Костенка В.О. за номерами справ, указаних у клопотаннях, із відкритих джерел ресурсу court.gov.ua.
Разом із цим висновки суду першої інстанції про належну обізнаність відповідачів ОСОБА_3 та ОСОБА_4 про час та місце судового розгляду і які без поважних причин повторно не прибули до суду, прийняті з порушенням норм процесуального права. 
Відповідно до ч.4 ст.367 ЦПК України, суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.
Так, колегія суддів приймає до уваги, що судом першої інстанції вживалися заходи щодо встановлення місцезнаходження відповідачів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 та їх повідомлення про виклик до суду, проте визнає такі заходи недостатніми, а повідомлення про виклик до суду – неналежним, з огляду на наступне. 
Як убачається із матеріалів справи, на виконання приписів ч.ч.6,7 ст.187 ЦПК України, районним судом запитано в Департаменті з питань реєстрації Управління реєстрації, зняття з реєстрації місця проживання фізичних осіб, відомості щодо місця реєстрації відповідачів ОСОБА_1 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , але через неповні установчі дані, за наявними обліками Реєстру територіальної громади міста Полтави відомості щодо вказаних осіб не значаться./а.с.31-33/
Позовні заяви з додатками та судові повістки, у тому числі на 05.10.2020 та 17.11.2020, надсилалися відповідачам за місцем знаходження спадкового майна ( АДРЕСА_2 ) та повернуті без вручення адресатам згідно відміток поштового відділення «адресат відсутній за вказаною адресою» та «інші причини, що не дали змоги виконати обов`язки щодо пересилання поштового відправлення»./а.с.65-68, 80-81/. 
При цьому апеляційний суд приймає до уваги, що відповідачі ОСОБА_3 та ОСОБА_4 викликалися в судове засідання на 05.10.2020 через оголошення про виклик на офіційному веб-сайті судової влади України, а про повторний виклик в порядку ч.11 ст.128 ЦПК України не повідомлялися, що виключає підстави вважати неявку вказаних відповідачів повторною, а причини, що її зумовили, неповажними. 
Згідно п.4 ч.1 ст.376 ЦПК України, порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права є підставою для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення.
Порушення норм процесуального права є обов`язковою підставою для скасування судового рішення суду першої інстанції та ухвалення нового судового рішення, якщо справу (питання) розглянуто судом за відсутності будь-якого учасника справи, не повідомленого належним чином про дату, час і місце засідання суду (у разі якщо таке повідомлення є обов`язковим), якщо такий учасник справи обґрунтовує свою апеляційну скаргу такою підставою (п.3 ч.3 ст.376 ЦПК України).
Враховуючи, що ОСОБА_3 та ОСОБА_4 не були належним чином обізнані про час та місце судового розгляду справи, апеляційний суд приходить до висновку, що суд першої інстанції при постановленні рішення допустив порушення норм процесуального права, що є безумовною підставою для його скасування відповідно до п.3 ч.3 ст.376 ЦПК України.
Щодо вирішення вимог позову ОСОБА_2 по суті спору про визначення розміру ідеальних часток у праві спільної сумісної власності, то апеляційний суд робить висновок, що позовні вимоги підлягають задоволенню з огляду на наступне.
Відповідно до ст.328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.
Згідно ст.355 ЦК України, майно, що є у власності двох або більше осіб (співвласників), належить їм на праві спільної власності (спільне майно); майно може належати особам на праві спільної часткової або на праві спільної сумісної власності; право спільної власності виникає з підстав, не заборонених законом; спільна власність вважається частковою, якщо договором або законом не встановлена спільна сумісна власність на майно.
Відповідно до положень ст.368 ЦК України спільна власність двох або більше осіб без визначення часток кожного з них у праві власності є спільною сумісною власністю.
Згідно з вимогами ч.1 ст.369 ЦК України, співвласники майна, що є у спільній сумісній власності, володіють і користуються ним спільно, якщо інше не встановлено домовленістю.
У відповідності до вимог ч.2 ст.372 ЦК України, у разі поділу майна, що є у спільній сумісній власності, частки співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними та законом. 
Згідно роз`яснень, викладених у п.5 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах за позовом про захист права приватної власності» від 22.12.1995 №20, частка учасника спільної сумісної власності визначається при поділі майна, виділі частки з спільного майна, зверненні стягнення на майно учасника спільної власності за його боргами, відкритті після нього спадщини. При відсутності доказів про те, що участь когось з учасників спільної сумісної власності (крім сумісної власності подружжя) у надбанні майна була більшою або меншою – частки визначаються рівними.
З огляду на викладені норми матеріального права та встановлені фактичні обставини справи щодо належності спірної квартири сторонам та ОСОБА_5 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , на праві спільної сумісної власності, за відсутності домовленостей між спадкодавицею та її спадкоємцями про нерівний розподіл часток, апеляційний суд вважає заявлені позовні вимоги законними, обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.
Доводи апеляційної скарги правильність таких висновків не спростовують, зводяться до порушення судом першої інстанції норм процесуального права через неналежне повідомлення представника відповідача – адвоката Костенка В.О. про розгляд справи, що жодним чином не кореспондується із вимогами апеляційної скарги про направлення справи для розгляду до іншого суду першої інстанції за встановленою підсудністю.
Апеляційний суд визнає неспроможними та такими, що спростовуються наявними у справі доказами, зокрема звітом про оцінку майна, складеного ПП «Експертсервіс Україна» 25.11.2019, доводи апеляційної скарги про необґрунтованість розподілу судових витрат відповідно до ціни позову, що склала в 371 010,00 грн. Тоді як позивач, на власний розсуд розпорядившись належним йому процесуальним правом, сплатив при подачі позову один відсоток від ціни позову згідно ринкової вартості спірного майна. 
За вказаних обставин, апеляційні скарги ОСОБА_1 підлягають частковому задоволенню, а рішення Ленінського районного суду м.Полтави від 17.11.2020 скасуванню, із постановленням нового про задоволення позовних вимог ОСОБА_2 .
Крім цього, як роз`яснено в п.20 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судове рішення у цивільній справі» 18.12.2009 №14, у разі скасування рішення у справі ухвалене додаткове рішення втрачає силу.
У зв`язку із чим додаткове рішення Ленінського районного суду м.Полтави від 20.01.2021 про стягнення судових витрат також підлягає скасуванню.
На підставі ст.141 ЦПК України, пропорційно задоволеним вимогам позову ОСОБА_2 , за подачу позову на користь останнього із ОСОБА_3 та ОСОБА_4 підлягає стягненню судовий збір по 1 236,70 грн. із кожного; пропорційно задоволеним вимогам апеляційної скарги ОСОБА_1 , згідно ч.10 ст.141 цього Кодексу, із ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 підлягає стягненню 617,45 грн. судового збору за подачу апеляційної скарги (1 854,15 грн. – 1 236,70 грн.). 
Керуючись ст.ст.367, 368, 374, п.3 ч.3 ст.376, ст.ст.381-384, 389-391 ЦПК України, апеляційний суд

п о с т а н о в и в:
Апеляційні скарги ОСОБА_1 , в особі представника – адвоката Костенка Володимира Олександровича, – задовольнити частково.
Рішення Ленінського районного суду м.Полтави від 17 листопада 2020 року та додаткове рішення Ленінського районного суду м.Полтави від 20 січня 2021 року – скасувати.
Ухвалити нове рішення, яким позов ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про визначення ідеальних часток у праві спільної сумісної власності – задовольнити.
Визначити, що розмір ідеальних часток ОСОБА_2 , ОСОБА_1 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 , у праві спільної сумісної власності на квартиру АДРЕСА_1 , становить – по 1/5 частці за кожним.
Стягнути із ОСОБА_3 , ОСОБА_4 на користь ОСОБА_2 по 1 236,10 грн. судового збору з кожного.
Стягнути із ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 617,45 грн. судового збору.
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку протягом 30 днів шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.
Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Повний текст постанови буде складено 23.04.2021.

Головуючий суддя                                                                 Л.І.Пилипчук
Судді                                                                                 С.М. Бондаревська
                                                                               Т.О. Кривчун