Номер провадження: 33/813/676/21 
Номер справи місцевого суду: 521/14484/20
Головуючий у першій інстанції Кузьменко Н.Л.
Доповідач Сегеда С. М.

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД 

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25.05.2021 року                                                                 м. Одеса

Суддя Одеського апеляційного суду Сегеда С.М., 
за участю:
секретаря Хухрова С.В.,
представника апелянта ОСОБА_1 – адвоката Тельманшона М.С.,
представника Одеської митниці Держмитслужби – Бурчо І.Й.,
розглянувши матеріали адміністративної справи за апеляційною скаргою ОСОБА_1 , в особі  представника - адвоката Тельманшона М.С., напостанову Малиновського районного суду м.Одеси від 13 квітня 2021 року, 

ВСТАНОВИВ:
вказаною постановою:
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Ухта, працюючого декларантом ФОП « ОСОБА_1 » (код ЄДРПОУ НОМЕР_1 ), який мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , визнано винним у вчинені адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 472 МК України і притягнуто його до адміністративної відповідальності у виді штрафу в розмірі 100 відсотків вартості товару, який є безпосередньо предметом правопорушення, а саме: 57 888 грн. з конфіскацією товару, вилученого згідно протоколу про порушення митних правил № 0630/50000/20 від 11.06.2020 року. Також стягнуто з  ОСОБА_1 судовий збір у сумі 454 грн.

Не погоджуючись із вищевказаною постановою, 22.04.2021 року  ОСОБА_1 , в особі його представника адвоката Тельманшона М.С., подав апеляційну скаргу, в якій просить постанову Малиновського районного суду м.Одеси від 13 квітня 2021 року скасувати, та винести нову постанову, якою провадження по справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 закрити на підставі п.1 ст. 247 КУпАП, за відсутністю складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 472 МК України.
Також апелянт просить зобов`язати Одеську митницю Держмитслужби повернути власнику або уповноваженій ним особі, в установленому законом порядку товар, вилучений згідно протоколу про порушення митних правил №0630/50000/20.

Як вбачається з адміністративних матеріалів, 18.12.2019 року між ФОП ОСОБА_2 та фірмою «Diverus UAB» (Литва) було укладено контракт №18122019-GAM щодо продажу «пиломатеріалів обрізних хвойних порід» (а.с.22-26).
Для здійснення декларування зазначеного вантажу, 12.05.2020 року між ФОП ОСОБА_2 та ОСОБА_1 було уклало договір про декларування товару (а.с.140).

В якості підстави для переміщення товарів через митний кордон України та їх подальшого митного оформлення митному органу були надані: контракт №18122019-RAD від 18.12.2019, специфікація №3 від 03.03.2020 до контракту, інвойс №51 від 08.05.2020, пакувальний лист до інвойсу №51, доручення №24402 від 04.06.2020, договір №10102017 транспортно-експедиторського обслуговування від 10.10.2017, договір №GF-40/11 транспортно-експедиторського обслуговування від 01.11.2011 з додатком №1, сертифікати про походження лісоматеріалів серії ЧР №№522255, 522256, 522218, 522232, 522217, 522220, 522254,522273.
Відповідно до інформації, зазначеної у митній декларації (далі – МД) №UA500130/2020/219692 та товаросупровідних документах встановлено, що продавцем та відправником товару є ФОП ОСОБА_2 ( АДРЕСА_2 ), покупцем є компанія «Diverus UAB» (Литва), а одержувачем є компанія «Xiamen itx corp. ltd» (Китай).
Згідно граф МД №UА500130/2020/219692 було заявлено товар «пиломатеріали обрізні соснові: 96 пачок розміром (Товщина*Ширина*Довжина): 35x85x2900 мм - 255.020 м. куб. Країна виробництва - UА. Всього: 255.020 м. куб.» Вага брутто 153000 кг, нетто 151800 кг» код товару УКТЗЕД визначено та заявлено 4407109300. Загальна вартість товару - 30602,40 доларів США.
В подальшому а саме: 05.06.2020 року декларантом ОСОБА_1 була підготовлена та подана до Одеської митниці Держмитслужби МД типу «ЕК 10 АА», яка була прийнята та зареєстрована за номером №UА500130/2020/219692.

06.06.2020 року на підставі вичерпного переліку підстав, за наявності яких може проводитись огляд (переогляд) товарів, транспортних засобів комерційного призначення митними органами України, затвердженого Постановою КМУ від 23.05.2012 №467, в порядку передбаченому Наказом Мінфіну України від 12.12.2012 №1316 «Про затвердження порядку проведення огляду та переогляду товарів, транспортних засобів комерційного призначення» посадовими особами Одеської митниці було проведено огляд товарів, які знаходились в 19 контейнерах. 
В ході цього огляду було встановлено, що контейнер MSKU0722842 містить: 8 пачок (пачка складається з 308 дошок розміром 35x85x2900 мм), об`ємом 21,25 м. куб., 6 пачок (пачка складається з 308 дошок розміром 35x85x3900 мм) загальним об`ємом 21,44 м.

Тобто у контейнері MSKU0722842 серед дошок розміром 35x85x2900 мм знаходяться пиломатеріали - дошки не заявлені відповідним чином у 31 графі МД №UA500130/2020/219692 та не зазначені у будь-яких товаросупровідних документах, а саме: 6 пачок дошок (пачка складається з 308 дошок розміром 35x85x3900мм) загальним об`ємом 21,44 м. куб.
Відповідно до графи №54 відповідальною особою за заповнення та надання до митного органу України документів, необхідних для переміщення товарів через митний кордон України, зокрема МД № UА500130/2020/219692 від 05.06.2020 є ОСОБА_1 , який відповідно до вимог ст. 266 МК України несе відповідальність, передбачену МК України, у повному обсязі (а.с.15).
Таким чином, за висновком митного органу, ОСОБА_1 було порушено процедуру декларування товарів, передбачену ст. 257 МК України та не було заявлено за встановленою формою точних та достовірних відомостей (наявність, найменування або назва, кількість тощо) про товари, які підлягають обов`язковому декларуванню у разі переміщення через митний кордон України, що призвело до порушення митних правил, передбаченого ст. 472 МК України.
З огляду на викладене, та враховуючи думку митного органу, ОСОБА_1 було порушено процедуру декларування товарів, передбачену ст. 257 МК України та не було заявлено за встановленою формою точних та достовірних відомостей (наявність, найменування або назва, кількість тощо) про товари, які підлягають обов`язковому декларуванню у разі переміщення через митний кордон України, що призвело до порушення митних правил, передбаченого ст. 472 МК України.

На підставі вказаних обставин у відношенні гр. ОСОБА_1 було складено протокол про ПМП №0630/50000/20 від 11.06.2020 року за ст. 472 МК України.

Згідно інформації ТОВ «Експоцентр Одеса» від 22.06.2020 року №0815-іnf про ціну, вартість пиломатеріалів (безпосередніх предметів правопорушення) за 1 куб. метр складає 2700-3000 грн. (а.с.73).
При винесенні оскаржуваної постанови, суд першої інстанції виходив із того, що відповідальною особою за заповнення та надання до митного органу України документів, необхідних для переміщення товарів через митний кордон України, зокрема МД № UА500130/2020/219692 від 05.06.2020, є саме ОСОБА_1 .
Такого висновку суд дійшов, входячи з того, що відповідно до п. 8 ст. 4 МК України декларант — особа, яка самостійно здійснює декларування або від імені якої здійснюється декларування.
Крім того, за змістом «Інструкції про порядок заповнення митних декларацій на бланку єдиного адміністративного документу», затвердженої наказом Міністерства фінансів України 30.05.2012 року №651 (зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 14.08.2012 року за №1372/21684), декларант зобов`язаний заявити точні відомості про товар у митній декларації.

Відповідно до стандартних правил 3.6 та 3.8 Додатка II до Протоколу про внесення змін до Міжнародної конвенції про спрощення та гармонізацію митних процедур, вчиненого 26 червня 1999 року в м. Брюсселі, до якого Україна приєдналася згідно із Законом України від 5 жовтня 2006 року № 227-V ( 227-16 ), національне законодавство визначає умови, за яких особа може виступати як декларант. Декларант несе відповідальність перед митною службою за достовірність даних, представлених у декларації, а також за сплату мита та податків.

За змістом ст. 257 МК України декларування здійснюється шляхом заявлення за встановленою формою точних відомостей про товари, мету їх переміщення через митний кордон України, а також відомостей, необхідних для здійснення їх митного оформлення.
У відповідності до ст. 258 МК України, під митною декларацією, заповненою у звичайному порядку, розуміється митна декларація, що містить обсяг відомостей (даних), достатній для завершення митного оформлення товарів, транспортних засобів комерційного призначення у заявлений митний режим.
Крім того, суд першої інстанції правильно виходив із того, що відповідно до ч. 8 ст. 264 МК України, з моменту прийняття митним органом митної декларації вона є документом, що засвідчує факти, які мають юридичне значення, а декларант або уповноважена ним особа несе відповідальність за подання недостовірних відомостей, наведених у цій декларації.

З підстав викладеного, доводи заявника апеляційної скарги про те, що в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 472 МК України, оскільки він не є суб`єктом правопорушення, є безпідставними і необгрунтованими.
Також є необгрунтованими доводи заявника апеляційної скарги про те, що в даному випадку відповідальність має нести не ОСОБА_1 , а відправник товару – в даному випадку – ФОП ОСОБА_2 .

Згідно з п.п.1, 4, 5 ч. 1 ст. 266 МК України, декларант зобов`язаний здійснити декларування товарів, транспортних засобів комерційного призначення, відповідно до порядку, встановленого Митним кодексом України; у випадках, визначеним цим кодексом та Податковим кодексом України, сплатити митні платежі або забезпечити їх сплату відповідно до розділу X цього кодексу. 
Таким чим, у разі самостійного декларування товарів, транспортних засобів комерційного призначення декларантом, відповідальність за вчинення порушення митних правил у повному обсязі несе декларант. Особа, уповноважена на декларування товарів, транспортних засобів комерційного призначення від імені декларанта, має такі самі обов`язки, права і несе таку саму відповідальність, що й декларант.
У зв`язку з викладеними обставинами, суд дійшов правильного і обгрунтованого висновку, що ОСОБА_1 порушено процедуру декларування та не було задекларовано за встановленою формою, передбаченою ст. 257 МК України, точних відомостей про товари, що підлягають обов`язковому декларуванню.

У зв`язку з цим, та враховуючи, що відповідно до ст. 23 КУпАП, адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобіганню вчиненню нових правопорушень, як самим правопорушником, так і іншими особами, суд дійшов правильного висновку про необхідність накладення на правопорушника ОСОБА_1 стягнення, відповідно до санкції ст. 472 МК України, у виді штрафу у розмірі 100 відсотків вартості товарів, з конфіскацією зазначених товарів, які переміщувалися через митний кордон України та не були заявлені у декларації, зі стягенням судового збору за ставкою 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що складає 454 грн.

Крім викладеного, апеляційний суд вважає за необхідне зазначити, що Європейський суд з прав людини (далі – ЄСПЛ) вказав, що п. 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі – Конвенція) зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (Проніна проти України, № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року).
Суд апеляційної інстанції враховує положення практики ЄСПЛ про те, що право на обґрунтоване рішення не вимагає детальної відповіді судового рішення на всі доводи висловлені сторонами. Крім того, воно дозволяє вищим судам просто підтверджувати мотиви, надані нижчими судами, не повторюючи їх (справа «Гірвісаарі проти Фінляндії», п.32.)

Пункт 1 ст. 6 Конвенції не вимагає більш детальної аргументації від апеляційного суду, якщо він лише застосовує положення для відхилення апеляції відповідно до норм закону, як такої, що не має шансів на успіх, без подальших пояснень (Burg and others v. France (Бюрг та інші проти Франції), (dec.); Gorou v. Greece (no.2) (Гору проти Греції №2) [ВП], § 41.

Керуючись ст.ст. 289, 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, апеляційний суд, 
ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу  ОСОБА_1 , в особі представника адвоката Тельманшона М.С., залишити без задоволення.
Постанову Малиновського районного суду м.Одеси від 13 квітня 2021 року залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя Одеського апеляційного суду                                         С.М. Сегеда