П О С Т А Н О В А 
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Справа №  240/11205/19 
Головуючий суддя 1-ої інстанції - Токарева М.С.   
Суддя-доповідач -  Драчук Т. О.   
14 квітня 2021 року
м. Вінниця
Сьомий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:
головуючого судді:  Драчук Т. О. 
суддів:  Ватаманюка Р.В.  Полотнянка Ю.П. , 

розглянувши  в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Головного управління ДПС у Житомирській області на рішення Житомирського окружного адміністративного суду від 28 грудня 2020 року у справі за адміністративним позовом товариства з обмеженою відповідальністю "ДОМІНАНТ-ТРЕЙДЕР" до Головного управління ДПС у Житомирській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень, 
В С Т А Н О В И В :
в жовтні 2019 року позивач ТОВ "ДОМІНАНТ-ТРЕЙДЕР" звернулось до Житомирського окружного адміністративного суду з позовом до Головного управління ДПС у Житомирській області про визнання протиправним та скасування податкових повідомлення-рішень №0022091412 та № 0022081412 від 09 вересня 2019 року.
Рішенням Житомирського окружного адміністративного суду від 28.12.2020 позов задоволено.
Не погоджуючись з вищезазначеною постановою, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нову постанову, якою у задоволенні позовних вимог відмовити.
Апеляційну скаргу обґрунтовує тим, що рішення суду першої інстанції постановлене з порушенням норм матеріального та процесуального права, а також на думку позивача суд першої інстанції не в повній мірі дослідив обставини, що мають значення для справи та посилався на обставини, що на думку позивача не були встановлені.
Позивач в судове засідання не з`явився, повноважного представника не направив, хоча був належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи.
Відповідач в судове засідання не з`явився, повноважного представника не направив, хоча був належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи. Разом з тим, від представника відповідача надійшло клопотання про відкладення розгляду справи з підстав перебування представника на лікарняному.
Колегія суддів дослідивши дане клопотання, приходить до висновку про відмову у його задоволенні, оскільки не надано жодних доказів перебування представника на лікарняному. Крім того, відповідач не обмежений лише одним представником.
Відповідно до ч.1 ст.205 КАС України, неявка у судове засідання будь-якого учасника справи, за умови що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.
Згідно з ч.2 ст.313 КАС України неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.
Заслухавши, суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін, виходячи з наступного.
Як встановлено судом першої інстанції, підтверджується матеріалами справи та не заперечується сторонами по справі, ТОВ "ДОМІНАНТ- ТРЕЙД" було ввезено на митну територію України товари, а саме вантажні автомобілі, що були у використанні, торгових марок: MAN, OPEL, IVECO та здійсненої їх митне оформлення, зокрема за наступними митними деклараціями:
- № UA101070/2018/002817 від 29 січня 2018 року, було здійснено розмитнення транспортного засобу марки "MAN" з ідентифікаційним номером НОМЕР_1 . Згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу, який є додатком до митної декларації датою першої реєстрації даного вантажного автомобіля є 27 квітня 2013 року, тобто на момент подання митної декларації строк експлуатації вказаного транспортного засобу складав 4 роки 9 місяців 2 дні;
- № UA101070/2018/002818 від 29 січня 2018 року було здійснено розмитнення транспортного засобу марки "MAN" з ідентифікаційним номером НОМЕР_2 . Згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу, який є додатком до митної декларації датою першої реєстрації даного вантажного автомобіля є 26 червня 2013 року, тобто на момент подання митної декларації строк експлуатації вказаного транспортного засобу складав 4 роки 7 місяців 3 дні;
- № UA101070/2018/005843 від 22 лютого 2018 року було здійснено розмитнення транспортного засобу "OPEL" з ідентифікаційним номером НОМЕР_3 . Згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу, який є додатком до митної декларації датою першої реєстрації даного вантажного автомобіля є 01 листопада 2013 року, тобто на момент подання митної декларації строк експлуатації вказаного транспортного засобу складав 4 роки 3 місяці 21 день;
- № UA101070/2018/008684 від 19 березня 2018 року було здійснено розмитнення транспортного засобу марки "OPEL" з ідентифікаційним номером НОМЕР_4 . Згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу, який є додатком до митної декларації датою першої реєстрації даного вантажного автомобіля є 02 квітня 2013 року, тобто на момент подання митної декларації строк експлуатації вказаного транспортного засобу складав 4 роки 11 місяців 17 днів;
- № UA101070/2018/009004 від 21 березня 2018 року було здійснено розмитнення транспортного засобу марки "MAN" з ідентифікаційним номером НОМЕР_5 . Згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу, який є додатком до митної декларації датою першої реєстрації даного вантажного автомобіля є 25 квітня 2013 року, тобто на момент подання митної декларації строк експлуатації вказаного транспортного засобу складав 4 роки 10 місяців 24 дні;
- № UA101070/2018/009904 від 28 березня 2018 року було здійснено розмитнення транспортного засобу марки "MAN" з ідентифікаційним номером НОМЕР_6 . Згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу, який є додатком до митної декларації датою першої реєстрації даного вантажного автомобіля є 18 липня 2013 року, тобто на момент подання митної декларації строк експлуатації вказаного транспортного засобу складав 4 роки 8 місяців 9 днів;
- № UA101070/2018/034534 від 21 вересня 2018 року було здійснено розмитнення транспортного засобу марки "IVECO" з ідентифікаційним номером НОМЕР_7 . Згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу, який є додатком до митної декларації датою першої реєстрації даного вантажного автомобіля є 27 жовтня 2013 року, тобто на момент подання митної декларації строк експлуатації вказаного транспортного засобу складав 4 роки 10 місяців 25 днів;
- № UA101070/2018/003949 від 07 лютого 2018 року було здійснено розмитнення транспортного засобу марки "OPEL" з ідентифікаційним номером НОМЕР_8 . Згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу, який є додатком до митної декларації датою першої реєстрації даного вантажного автомобіля є 14 лютого 2013 року, тобто на момент подання митної декларації строк експлуатації вказаного транспортного засобу складав 4 роки 10 місяців 25 днів;
- № UA101070/2018/020857 від 19 червня 2018 року було здійснено розмитнення транспортного засобу марки "OPEL" з ідентифікаційним номером НОМЕР_9 . Згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу, який є додатком до митної декларації датою першої реєстрації даного вантажного автомобіля є 06 вересня 2013 року, тобто на момент подання митної декларації строк експлуатації вказаного транспортного засобу складав 4 роки 9 місяців 13 днів;
- № UA101070/2018/007852 від 12 березня 2018 року, було здійснено розмитнення транспортного засобу марки "MAN" з ідентифікаційним номером НОМЕР_10 . Згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу, який є додатком до митної декларації датою першої реєстрації даного вантажного автомобіля є 25 квітня 2013 року, тобто на момент подання митної декларації строк експлуатації вказаного транспортного засобу складав 4 роки 10 місяців 15 днів.
ГУ ДФС у Житомирській області була проведена документальна невиїзна перевірка дотримання законодавства України з питань державної митної справи щодо правильності визначення бази оподаткування, своєчасності, достовірності, повноти нарахування та сплати митних платежів товариством з обмеженою відповідальністю "ДОМІНАНТ-ТРЕЙДЕР" за митними деклараціями: №UА101070/2018/003949 від 07.02.2018, №UА 101070/2018/005843 від 22.02.2018, №UА101070/2018/008684 від 19.03.2018, №UА101070/2018/020857 від 19.06.2018, №UА101070/2018/002817 від 29.01.2018, №UА101070/2018/002818 від 29.01.2018, №UА101070/2018/007852 від 12.03.2018, №UА101070/2018/009004 від 21.03.2018, №UА101070/2018/009904 від 28.03.2018, №UА 101070/2018/034534 від 21.09.2018.
За результатом проведеної перевірки було складено акт № 600/06-30-14-12/4076219 від 23.08.2019 у якому контролюючим органом зроблено висновок про порушення ТОВ "ДОМІНАНТ-ТРЕЙД" ч.1 ст.257, п.1 ч.1 ст.289 МК України, п.п.215.3.5-2 п.215.3 ст.215 ПК України в результаті чого занижено податкове зобов`язання за митними деклараціями, що перевірялись по сплаті акцизного податку на загальну суму 1463908,03 грн. та по сплаті податку на додану вартість із ввезених на митну територію України товарів (продукції) на суму 292781,61 грн.
Підставою для такого висновку контролюючого органу слугувало те, що згідно відповідей на письмові запити від TOB "МАН Трак енд Бас Юкрейн" (лист № 23 від 22 березня 2019 року), ТОВ "Дженерал Авто Груп" (лист № 145 від 20 грудня 2018 року), ТОВ "Івеко Україна" (лист №053-19 від 26 березня 2019 року) встановлено недостовірних відомостей, щодо дат першої реєстрації та дат виготовлення транспортних засобів.
Зокрема, згідно отриманої інформації з заводської бази МАН офіційним представником заводу-виробника Truck and Bus AG в Україні TOB "МАН Трак енд Бас Юкрейн" календарний рік виготовлення ввезених на митну територію України вантажних автомобілів марки MAN є 2012 рік. Отже, відповідно до дат першої реєстрації автомобілів, встановлених згідно заводської бази даних MAN, вантажні автомобілі марки MAN на дату митного оформлення використовувалися більше 5 та менше 6 років.
Згідно отриманої інформації від офіційного дилера марки OPEL в Україні ТОВ "Дженерал Авто Груп" встановлено наступні роки виготовлення по ввезених на митну територію України вантажних автомобілів марки OPEL: 2012 рік (по 3-х автомобілях) та 2013 рік (по 1-му автомобілю). Відповідно до дат першої реєстрації автомобілів, зазначених в інформації офіційного дилера марки OPEL в Україні ТОВ "Дженерал Авто Груп", вантажній автомобілі марки OPEL на дату митного оформлення використовувалися більше 5 років та менше 6 років.
Відповідно до дати першої реєстрації/дати початку дії першої гарантії автомобіля 09.08.2013, зазначеної в інформації офіційного представника IVECO в Україні ТОВ "Івеко Україна", вантажний автомобіль марки IVECO з номером кузова НОМЕР_7 , митне оформлення якого здійснено за МД №UA101070/2018/034534 від 21.09.2018, використовувався на дату здійснення митного оформлення більше 5 років, а саме 5 років 1 місяць 13 днів.
На підставі вказаного акту ГУ ДФС у Житомирській області прийнято податкові повідомлення-рішення форми "Р" від 09.09.2019 № 0022091412, яким ТОВ "ДОМІНАНТ-ТРЕЙДЕР", яким збільшено грошові зобов`язання з податку на додану вартість із ввезених на митну територію України товарів (продукції) на загальну суму 439172,43 грн. у т.ч. 292781,61 грн. за податковим зобов`язанням та 146390,82 грн. за штрафними (фінансовими) санкціями та № 0022081412, яким ТОВ "ДОМІНАНТ-ТРЕЙДЕР", яким збільшено грошові зобов`язання з акцизного податку з ввезених на митну територію України підакцизних товарів (продукції) на загальну суму 2195862,09 грн. у т.ч. 1463908,03 грн. - за податковим зобов`язанням та 731954,06 грн. за штрафними (фінансовими) санкціями.
Не погоджуючись з вказаними податковими повідомленнями-рішеннями позивач звернувся з відповідним позовом до суду.
Приймаючи оскаржуване рішення суд першої інстанції виходив з того, що вказані реєстраційні документи, згідно з якими здійснювалось митне оформлення придбаних позивачем автомобілів, в передбаченому законодавством порядку недійсними не визнані, а також відповідачем не спростовано їх належності, достатності та допустимості як доказів у справі.
Дана інформація є спеціалізованою інформацією системи з обмеженим доступом для користування офіційними дилерами.
Листи TOB "МАН Трак енд Бас Юкрейн" (лист № 23 від 22 березня 2019 року), ТОВ "Дженерал Авто Груп" (лист № 145 від 20 грудня 2018 року), ТОВ "Івеко Україна" (лист №053-19 від 26 березня 2019 року) щодо дати виготовлення та першої реєстрації, на які посилається відповідач, за відсутності документального підтвердження офіційними документами викладеної у них інформації та відсутності посилань на безпосередні джерела її отримання, не є достатньо вагомими доказами, які б спростовували відомості, що містяться у наданих платником податків документах та правомірності його дій.
Також, відповідач не надавав належним чином завірених копій документів, що підтверджують статус TOB "МАН Трак енд Бас Юкрейн", ТОВ "Дженерал Авто Груп" та ТОВ "Івеко Україна" як офіційних продавців відповідних марок в Україні.
Документом, в якому зазначається інформація про дату виготовлення та першу реєстрацію автомобіля, який підлягає митному оформленню, є відповідне свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу, видане уповноваженим на те органом іноземної держави.
Позивачем до митного оформлення подано оригінали відповідних свідоцтв про реєстрацію транспортних засобів, в яких містилася відповідна інформація, яка пізніше ним була перенесена до відповідних митних декларацій.
Будь-яких даних про те, що вказані свідоцтва про реєстрацію транспортних засобів, подані позивачем є підробленими, відомості, які в них містяться не відповідають фактичним даним по цих автомобілях, свідоцтва видані не уповноваженими органами, ні в ході проведення перевірки, ні в ході судового розгляду справи відповідачем належними та допустимими доказами не доведено.
Крім того, суд першої інстанції зазначив, що за наявності обґрунтованих сумнівів у достовірності даних, наведених у реєстраційних документах на автомобіль, що видані іноземним державним органом, контролюючий орган, у відповідності до вимог пункту 8 частини першої статті 336 МК України, повинен був звернутись до офіційних органів іноземних держав із запитами стосовно дати реєстрації автомобілів у зв`язку із такими розбіжностями у відомостях реєстраційного органу та офіційного дилера.
Однак, як встановлено судом, відповідач з такими запитами до іноземних державних органів не звертався, а тому суд вважає, що листи TOB "МАН Трак енд Бас Юкрейн", ТОВ "Дженерал Авто Груп" та ТОВ "Івеко Україна" на які посилається відповідач не є належним та допустимим доказом в розумінні положень КАС України.
З урахуванням вказаного, суд першої інстанції дійшов висновку, що позивачем під час процедури митного оформлення задекларовано митну вартість транспортного засобу і сплачено суму акцизного податку, виходячи із строку попередньої експлуатації такого автомобіля, встановленого на підставі первинних реєстраційних документів. Відтак, позивачем виконані митні і податкові зобов`язання під час здійснення митних процедур.
Сума ПДВ з товарів, ввезених на митну територію України, визначається на підставі положень пункту 190.1 статті 190 ПК України, з урахуванням розміру нарахованого і включеного до вартості товару акцизного податку. Відтак, збільшення грошового зобов`язання з ПДВ можливе за умови доведення податковим органом факту неправильного визначення акцизного податку.
У ході розгляду справи відповідачем належними та допустимими доказами цієї обставини доведено не було.
Відомості, зазначені у митних деклараціях позивачем щодо митного оформлення даних автомобілів відповідають наявним у нього правовстановлюючим документам на автомобілі (свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу), які підлягали митному оформленню.
Отже, позивачем доведено його добросовісність під час ввезення транспортного засобу на територію України та здійснення його митного оформлення.
Колегія суддів погоджується з вказаними висновками суду першої інстанції з огляду на наступне.
Відповідно до ч.1 ст.308 Кодексу адміністративного судочинства України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Згідно з ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Як передбачено ч.1 ст.2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.
Відповідно до вимог ч.1 ст.5 Кодексу адміністративного судочинства України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або інтереси.
Згідно з вимогами ч.1 ст.6 КАС України суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого, зокрема, людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави.
Відповідно до ст.49 Митного кодексу України (далі - МК України) митною вартістю товарів, які переміщуються через митний кордон України, є вартість товарів, що використовується для митних цілей, яка базується на ціні, що фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.
Як передбачено ч.4 ст.58 МК України митною вартістю товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є ціна, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за товари, якщо вони продаються на експорт в Україну, скоригована в разі потреби з урахуванням положень частини десятої цієї статті.
Згідно з ч.2 ст.52 МК України декларант або уповноважена ним особа, які заявляють митну вартість товару, зобов`язані:
1) заявляти митну вартість, визначену ними самостійно, у тому числі за результатами консультацій з органом доходів і зборів;
2) подавати органу доходів і зборів достовірні відомості про визначення митної вартості, які повинні базуватися на об`єктивних, документально підтверджених даних, що піддаються обчисленню;
3) нести всі додаткові витрати, пов`язані з коригуванням митної вартості або наданням органу доходів і зборів додаткової інформації.
Згідно з ч.1 ст.53 МК України у випадках, передбачених цим Кодексом, одночасно з митною декларацією декларант подає органу доходів і зборів документи, що підтверджують заявлену митну вартість товарів і обраний метод її визначення.
Частиною 2 ст.53 МК України визначено, що документами, які підтверджують митну вартість товарів, є:
1) декларація митної вартості, що подається у випадках, визначених у частинах п`ятій і шостій статті 52 цього Кодексу, та документи, що підтверджують числові значення складових митної вартості, на підставі яких проводився розрахунок митної вартості;
2) зовнішньоекономічний договір (контракт) або документ, який його замінює, та додатки до нього у разі їх наявності;
3) рахунок-фактура (інвойс) або рахунок-проформа (якщо товар не є об`єктом купівлі-продажу);
4) якщо рахунок сплачено, - банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару;
5) за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару;
6) транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів;
7) ліцензія на імпорт товару, якщо імпорт товару підлягає ліцензуванню;;
8) якщо здійснювалося страхування, - страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування.
Згідно з ч.1 ст.54 МК України  контроль правильності визначення митної вартості товарів здійснюється органом доходів і зборів під час проведення митного контролю і митного оформлення шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості.
Відповідно до ст.270 МК України правила оподаткування товарів, що переміщуються через митний кордон України, митом, крім особливих видів мита, встановлюються цим Кодексом та міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України. Правила оподаткування особливими видами мита встановлюються законами України "Про захист національного товаровиробника від демпінгового імпорту", "Про захист національного товаровиробника від субсидованого імпорту", "Про застосування спеціальних заходів щодо імпорту в Україну", окремим законом щодо встановлення додаткового імпортного збору.
Правила оподаткування товарів, що переміщуються через митний кордон України, іншими (крім мита) митними платежами встановлюються Податковим кодексом України з урахуванням особливостей, що визначаються цим Кодексом.
Особливості оподаткування митними платежами товарів, поміщених у відповідний митний режим, визначені у статті 286 та розділі V цього Кодексу, а також у розділах V і VI Податкового кодексу України.
Згідно з п.3.1 ст.3 ПК України податкове законодавство України складається з Конституції України; цього Кодексу; Митного кодексу України та інших законів з питань митної справи у частині регулювання правовідносин, що виникають у зв`язку з оподаткуванням митом операцій з переміщення товарів через митний кордон України (далі - законами з питань митної справи); чинних міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України і якими регулюються питання оподаткування; нормативно-правових актів, прийнятих на підставі та на виконання цього Кодексу та законів з питань митної справи; рішень Верховної Ради Автономної Республіки Крим, органів місцевого самоврядування з питань місцевих податків та зборів, прийнятих за правилами, встановленими цим Кодексом.
Відповідно до пп.16.1.4 п.16.1 ст.16 ПК України платник податків зобов`язаний сплачувати податки та збори в строки та у розмірах, встановлених цим Кодексом та законами з питань митної справи.
Відповідно до пп.14.1.4. п.14.1 ст.14 ПК України акцизний податок - непрямий податок на споживання окремих видів товарів (продукції), визначених цим Кодексом як підакцизні, що включається до ціни таких товарів (продукції).
Згідно з пп.212.1.2. п.212.1 ст.212 ПК України платником акцизного податку є особа - суб`єкт господарювання, яка ввозить підакцизні товари (продукцію) на митну територію України.
Відповідно до пп.213.1.3. п.213.1 ст.213 ПК України об`єктом оподаткування акцизним податком є операції з ввезення підакцизних товарів (продукції) на митну територію України.
Згідно з п.215.1. ст.215 ПК України до підакцизних товарів належать транспортні засоби для перевезення вантажів.
Відповідно до п.214.4 ст.214 ПК України у разі обчислення податку із застосуванням специфічних ставок з підакцизних товарів (продукції) базою оподаткування є їх величина, визначена в одиницях виміру ваги, об`єму, кількості товару (продукції), об`єму циліндрів двигуна автомобіля або в інших натуральних показниках.
Як передбачено пп.14.1.251 п.14.1 ст.14 ПК України транспортні засоби, що використовувалися, - це транспортні засоби, на які уповноваженими державними органами, в тому числі іноземними, видані реєстраційні документи, що дають право експлуатувати такі транспортні засоби.
Пунктом 7 розділу I Правил митного контролю та митного оформлення транспортних засобів, що переміщуються громадянами через митний кордон України, затверджених наказом Державної митної служби України від 17.11.2005 №1118, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 25.11.2005 за №1428/11708, власник ТЗ або вповноважена особа, який переміщує ТЗ через митний кордон України, пред`являє його митному органу для проведення митного огляду й подає оригінали та ксерокопії таких документів: що підтверджують право власності на ТЗ або користування ним (у тому числі з правом розпорядження); реєстраційних (технічних) документів на транспортний засіб (якщо він перебував на обліку в реєстраційному органі іноземної держави чи України) з відмітками про зняття транспортного засобу з обліку, якщо такі документи видаються реєстраційним органом; митної декларації - у разі потреби; ВМД (у разі транзиту ТЗ, нового або знятого з обліку в реєстраційному органі, через митну територію України); що підтверджують право на надання пільг в оподаткуванні (у разі митного оформлення ТЗ з наданням пільг в оподаткуванні); паспортних документів та інших документів, визначених законодавством України та міжнародними договорами України, що дають право на перетин державного кордону, та/або паспорта громадянина (посвідчення особи з відміткою про місце проживання); посвідки чи іншого документа про постійне (тимчасове) проживання в Україні або за кордоном тощо; довідки про ідентифікаційний номер громадянина (за наявності). У випадках необхідності вирішення питань щодо визначення року виготовлення ТЗ, класифікації ТЗ згідно з УКТЗЕД, митної вартості або порушення справи про порушення митних правил посадова особа митного органу може вимагати деякі чи всі з перелічених документів: митні документи країни придбання ТЗ; сервісну книжку; експертний висновок; фотографії; технічну документацію.
Згідно з абз.9 п.8 розділу I Правил №1118, датою першої реєстрації ТЗ, який перебував у користуванні, є дата, зазначена в спеціальній графі технічного паспорта (свідоцтва про реєстрацію), наприклад, паспорта німецького зразка, або дата видачі технічного паспорта (свідоцтва про реєстрацію).
Відповідно до абз. 10-12 п.8 розділу I Правил №1118, у разі відсутності даних про дату першої реєстрації, коли модельний чи календарний рік виготовлення ТЗ, зазначений в ідентифікаційному номері, збігається з роком початку його експлуатації, датою виготовлення вважати 1 січня року, зазначеного в ідентифікаційному номері ТЗ. Якщо встановлений за ідентифікаційним номером модельний рік виготовлення не збігається з роком початку експлуатації ТЗ, який зазначено в реєстраційному документі, й перевищує його, датою виготовлення вважати 1 липня зазначеного в реєстраційних документах року. Якщо встановлений за ідентифікаційним номером календарний або модельний рік виготовлення не збігається з роком початку експлуатації ТЗ, який зазначено в реєстраційному документі, і є меншим за нього, датою виготовлення вважати 1 січня календарного року, зазначеного в ідентифікаційному номері.
Згідно з абз.15 п.8 розділу I Правил №1118, датою початку користування ТЗ, що були в користуванні та ввозяться на митну територію України, уважається дата першої реєстрації ТЗ, визначена в реєстраційних документах, які видані вповноваженими державними органами та дають право експлуатувати ці ТЗ на постійній основі.
Відповідно до абз.16 п.8 розділу I Правил №1118, лише у разі відсутності реєстраційних документів першої реєстрації ТЗ датою початку користування вважати перший день першого місяця року, зазначеного в ідентифікаційному номері ТЗ, а за відсутності в ідентифікаційному номері року виготовлення - 1 січня року виготовлення, зазначеного в реєстраційних документах.
Згідно з ч.1 ст.272 МК України ввізне мито встановлюється на товари, що ввозяться на митну територію України.
Відповідно до ст.278 МК України датою виникнення податкових зобов`язань із сплати мита у разі ввезення товарів на митну територію України чи вивезення товарів з митної території України є дата подання органу доходів і зборів митної декларації для митного оформлення або дата нарахування такого податкового зобов`язання органом доходів і зборів у випадках, визначених цим Кодексом та законами України.
Як передбачено ч.1,2 ст.351 МК України предметом документальних невиїзних перевірок є дані про своєчасність, достовірність, повноту нарахування та сплати митних платежів при переміщенні товарів через митний кордон України підприємствами, а також при переміщенні товарів через митний кордон України громадянами з поданням митної декларації, передбаченої законодавством України для підприємств.
Документальна невиїзна перевірка проводиться у разі:
1) виявлення ознак, що свідчать про можливе порушення законодавства України з питань державної митної справи, за результатами аналізу електронних копій митних декларацій, інформації, що стосується товарів, митне оформлення яких завершено, отриманої від суб`єктів зовнішньоекономічної діяльності та виробників таких товарів, з висновків акредитованих відповідно до законодавства експертів;
2) надходження від уповноважених органів іноземних держав документально підтвердженої інформації про непідтвердження автентичності поданих органу доходів і зборів документів щодо товарів, митне оформлення яких завершено, недостовірність відомостей, що в них містяться, а також запитів стосовно надання інформації про зовнішньоекономічні операції, які здійснювалися за участю суб`єктів зовнішньоекономічної діяльності - резидентів України.
Згідно з ч.9 ст.351 МК України оформлення результатів невиїзної документальної перевірки здійснюється в порядку, визначеному цим Кодексом.
Відповідно до ст.352 МК України посадовими особами органів доходів і зборів під час проведення перевірок можуть бути використані: 1) документи, визначені цим Кодексом; 2) податкова інформація; 3) експертні висновки; 4) судові рішення; 5) отримані від уповноважених органів іноземних держав документально підтверджені відомості щодо вартісних, кількісних або якісних характеристик, країни походження, складу та інших характеристик, які мають значення для оподаткування товарів, їх ввезення (пересилання) на митну територію України або на територію вільної митної зони чи вивезення (пересилання) за межі митної території України або території вільної митної зони, які відрізняються від задекларованих під час митного оформлення; 6) інші матеріали, отримані в порядку та спосіб, передбачені цим Кодексом або іншими законами України.
У відповідності до ч.5 ст.54 МК України митний орган з метою здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів має право, зокрема:
1) упевнюватися в достовірності або точності будь-якої заяви, документа чи розрахунку, поданих для цілей визначення митної вартості;
2) у випадках, встановлених цим Кодексом, письмово запитувати від декларанта або уповноваженої ним особи встановлені статтею 53 цього Кодексу додаткові документи та відомості, якщо це необхідно для прийняття рішення про визнання заявленої митної вартості;
3) у випадках, встановлених цим Кодексом, здійснювати коригування заявленої митної вартості товарів;
4) проводити в порядку, визначеному статтями 345-354 цього Кодексу, перевірки правильності визначення митної вартості товарів після їх випуску;
5) звертатися до митних органів інших країн із запитами щодо надання відомостей, необхідних для підтвердження достовірності заявленої митної вартості;
6) застосовувати інші передбачені цим Кодексом форми митного контролю.
В свою чергу, як вірно вказує суд першої інстанції листи TOB "МАН Трак енд Бас Юкрейн" (лист № 23 від 22 березня 2019 року), ТОВ "Дженерал Авто Груп" (лист № 145 від 20 грудня 2018 року), ТОВ "Івеко Україна" (лист №053-19 від 26 березня 2019 року) щодо дати виготовлення та першої реєстрації, на які посилається відповідач, за відсутності документального підтвердження офіційними документами викладеної у них інформації та відсутності посилань на безпосередні джерела її отримання, не є достатньо вагомими доказами, які б спростовували відомості, що містяться у наданих платником податків документах та правомірності його дій.
Крім того, відповідач не надавав належним чином завірених копій документів, що підтверджують статус TOB "МАН Трак енд Бас Юкрейн", ТОВ "Дженерал Авто Груп" та ТОВ "Івеко Україна", як офіційних продавців відповідних марок в Україні.
Будь-яких даних про те, що вказані свідоцтва про реєстрацію транспортних засобів, подані позивачем є підробленими, відомості, які в них містяться не відповідають фактичним даним по цих автомобілях, свідоцтва видані не уповноваженими органами, ні в ході проведення перевірки, ні в ході судового розгляду справи відповідачем належними та допустимими доказами не доведено.
Крім того, як вірно підмітив суд першої інстанції, за наявності обґрунтованих сумнівів у достовірності даних, наведених у реєстраційних документах на автомобіль, що видані іноземним державним органом, контролюючий орган, у відповідності до вимог пункту 8 частини першої статті 336 МК України, повинен був звернутись до офіційних органів іноземних держав із запитами стосовно дати реєстрації автомобілів у зв`язку із такими розбіжностями у відомостях реєстраційного органу та дилера.
Однак, відповідач з такими запитами до іноземних державних органів не звертався, а отже листи TOB "МАН Трак енд Бас Юкрейн", ТОВ "Дженерал Авто Груп" та ТОВ "Івеко Україна" на які посилається відповідач, за сукупністю обставин, не є належним та допустимим доказом в розумінні положень КАС України.
В свою чергу, відповідно до ч.1,2 статті 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.
В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
Разом з тим, відповідач, як суб`єкт владних повноважень, не виконав покладений на нього обов`язок щодо доказування правомірності вчинених ним дій та прийняття оскаржуваних рішень. Натомість, позивачем надано достатньо доказів в підтвердження обставин, якими обґрунтовує позовні вимоги.
Отже, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції і не дають підстав для висновку, що судом першої інстанції при розгляді справи неповно з`ясовано обставини, що мають значення для справи, неправильно застосовано норми матеріального права, які регулюють спірні правовідносини, чи порушено норми процесуального права, а відтак не є підставою для скасування рішення Житомирського окружного адміністративного суду від 28 грудня 2020 року.
Зі змісту частин 1-4 ст.242 КАС України, рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права, обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи. Судове рішення має відповідати завданню адміністративного судочинства, визначеному цим Кодексом.
Згідно з п.1 ч.1 ст.315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін.
Відповідно до ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
З урахуванням вище викладеного, колегія суддів дійшла висновку, що судом першої інстанції правильно встановлені обставини справи, судове рішення ухвалено з додержанням норм матеріального та процесуального права і підстав для його скасування не вбачається, апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін.
Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд 
П О С Т А Н О В И В :
апеляційну скаргу Головного управління ДПС у Житомирській області залишити без задоволення, а  рішення Житомирського окружного адміністративного суду від 28 грудня 2020 року - без змін.
Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття. Порядок касацыйного оскарження передбачений ст.ст.328, 329 КАС України.
          
Головуючий	 	 	Драчук Т. О.	
 	 	 	 	
Судді	 	   	Ватаманюк Р.В.    Полотнянко Ю.П.