Ухвала
 
29 квітня 2021 року
м. Київ
 
справа № 310/250/15-ц
провадження № 61-18034ск20   
Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду Тітова М. Ю. розглянув касаційну скаргу  ОСОБА_1 на постанову Запорізького апеляційного суду від 16 вересня 2020 року у справі за позовом Бердянської міжрайонної прокуратури Запорізької області, правонаступником якої є Бердянська місцева прокуратура Запорізької області в інтересах держави до Бердянської міської ради, ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про визнання незаконним та скасування рішення Бердянської міської ради, визнання недійсним державного акта на право власності на земельну ділянку та витребування земельної ділянки,
встановив:
02 грудня 2020 року  ОСОБА_1 звернулася до Касаційного цивільного суду              у складі Верховного Суду із касаційною скаргою на постанову Запорізького апеляційного суду від 16 вересня 2020 року, тобто з пропуском строку на касаційне оскарження, передбаченого статтею 390 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України).
Ухвалою Верховного Суду від 23 грудня 2020 року касаційну скаргу залишено без руху з наданням строку для усунення її недоліків (сплати судового збору, надання суду касаційної інстанції належні докази на підтвердження поважності пропуску строку на касаційне оскарження).
Копія ухвали Верховного Суду від 23 грудня 2020 року направлялася та була вручена ОСОБА_1 18 березня 2021 року, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення.
На виконання вимог ухвали Верховного Суду від 23 грудня 2020 року представником заявника 30 березня 2021 року надіслано на електронну адресу Верховного Суду заяву про продовження строку на усунення недоліків касаційної скарги та докази сплати судового збору.
У заяві представник заявника вказує, що докази (довідку) на підтвердження поважності пропуску строку на касаційне оскарження буде надано відразу після її отримання.
За змістом статей 43, 44 ЦПК України учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається.
На осіб, які беруть участь у справі, покладається загальний обов`язок - добросовісно здійснювати свої процесуальні права і виконувати процесуальні обов`язки. При цьому під добросовісністю необхідно розуміти таку реалізацію прав і виконання обов`язків, що передбачають користування правами за призначенням, здійснення обов`язків в межах, визначених законом, недопустимість посягання на права інших учасників цивільного процесу, заборону зловживати наданими правами.
Згідно частини п`ятої статті 127 ЦПК України пропуск строку, встановленого законом або судом учаснику справи для подання доказів, інших матеріалів чи вчинення певних дій, не звільняє такого учасника від обов`язку вчинити відповідну процесуальну дію.
Відповідно до частин другої статті 127 ЦПК України встановлений судом процесуальний строк може бути продовжений судом за заявою учасника справи, поданою до закінчення цього строку, чи з ініціативи суду.
У порушення частин другої статті 127 ЦПК України представник заявника у заяві просить продовжити строк, який закінчився 29 березня 2021 року, заявником не вчинено усіх можливих та залежних від нього дій, спрямованих на виконання своїх процесуальних обов`язків на стадії відкриття касаційного провадження, а тому вказана заява не підлягає задоволенню.
Крім того, станом на 29 квітня 2021 року заявником та його представником не виконано вимоги ухвали Верховного Суду від 23 грудня 2020 року в частині надання доказів до заяви про поновлення строку на звернення з касаційною скаргою.
Відповідно до частини другої статті 393 ЦПК України у разі якщо касаційна скарга оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 392 цього Кодексу, застосовуються положення статті 185 цього Кодексу, про що суддею постановляється відповідна ухвала.
За змістом статті 185 ЦПК України, якщо заявник не усунув недоліки скарги              у строк, встановлений судом, скарга вважається неподаною і повертається заявнику.
З урахуванням вищевикладеного, оскільки недоліки касаційної скарги вказані         в ухвалі Верховного Суду від 23 грудня 2020 року не усунуто, касаційна скарга підлягає поверненню заявнику.
Повернення касаційної скарги не перешкоджає повторному зверненню із скаргою до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для її повернення.
Керуючись статтям 185, 392, 393 ЦПК України,
ухвалив:
У задоволенні заяви представника ОСОБА_1 - адвоката Кісь Лариси Сергіївни про продовження строку на усунення недоліків касаційної скарги відмовити.
Касаційну скаргу  ОСОБА_1 на постанову Запорізького апеляційного суду від 16 вересня 2020 року визнати неподаною та повернути заявнику.
Копію ухвали та додані до скарги матеріали направити особі, яка подала касаційну скаргу.
Ухвала оскарженню не підлягає.
 
Суддя                                                                                                                   М. Ю. Тітов