УХВАЛА

18 травня 2021 року 
м. Київ
справа № 440/5689/20
адміністративне провадження № К/9901/15138/21
Верховний Суд у складі судді Касаційного адміністративного суду Шевцової Н.В., перевірив касаційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 11 січня 2021 року та постанову Другого апеляційного адміністративного суду від 12 квітня 2021 року у справі №440/5689/20 за позовом ОСОБА_1 в інтересах недієздатного ОСОБА_2 до Господарського суду Полтавської області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача - Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України у Полтавській області, про стягнення заробітної плати та компенсації за час перебування на лікарняному,
УСТАНОВИВ:
ОСОБА_1 в інтересах недієздатного ОСОБА_2 звернулась до Полтавського окружного адміністративного суду з позовом до Господарського суду Полтавської області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача - Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України у Полтавській області, з урахуванням уточнень, просила суд стягнути з Господарського суду Полтавської області на користь ОСОБА_2 42625,96 грн заробітної плати та компенсації за час перебування на лікарняному.
11 січня 2021 року рішенням Полтавського окружного адміністративного суду, залишеним без змін постановою Другого апеляційного адміністративного суду від 12 квітня 2021 року, відмовлено у задоволенні позову.
На зазначені рішення суду першої інстанції та постанову суду апеляційної інстанції ОСОБА_1 подано касаційну скаргу, яку зареєстровано у Верховному Суді 26 квітня   2021 року.
За наслідками автоматизованого розподілу судової справи вказану скаргу передано на розгляд колегії суддів у складі: судді-доповідача Рибачука А.І., суддів: Мороз Л.Л., Бучик А.Ю., про що складено протокол 26.04.2021.
12 травня 2021 року розпорядженням в. о. заступника керівника апарату Верховного Суду - керівника секретаріату Касаційного адміністративного суду №   815/0/78-21 призначено повторний автоматизований розподіл справи у зв`язку з постановленням Верховним Судом 11.05.2021 ухвали № К/9901/15138/21 про відведення судді-доповідача Рибачука А.І. та суддів Мороз Л.Л., Бучик А.Ю. від розгляду матеріалів касаційної скарги ОСОБА_2 на рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 11.01.2021 та постанову Другого апеляційного адміністративного суду від 12.04.2021 у справі  № 440/5689/20.
Протоколом повторного автоматизованого розподілу справ між суддями визначено склад суду: головуючого суддю    Шевцову Н. В. , суддів Мацедонську    В.    Е., Кашпур О.В.
У касаційній скарзі ОСОБА_1 зазначено, що вона подана на підставі пункту 3 частини четвертої статті 328 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України).
Відповідно до пункту 3 частини четвертої статті 328 КАС України підставою касаційного оскарження судових рішень, зазначених у частині першій цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права виключно якщо відсутній висновок Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах.
Суд зазначає, що подаючи касаційну скаргу на підставі пункту 3 частини четвертої статті 328 КАС України, заявник касаційної скарги не вказав, яку саме норму права (пункт, частину, статтю) закону або іншого нормативно-правового акта суд апеляційної інстанції неправильно застосував, щодо питання застосування якої відсутній висновок Верховного Суду, та не обґрунтував у чому саме полягає помилка суду при застосуванні відповідної норми права, та, як на думку заявника, відповідна норма повинна застосовуватися.
Суд вважає, що підстави касаційного оскарження викладаються в касаційній скарзі з вказівкою (наведенням) конкретних висновків суду, рішення якого оскаржується, із одночасним зазначенням норм права (пункт, частина, стаття), які застосовані цим судом при прийнятті відповідного висновку. Скаржник повинен чітко вказати, яку саме норму права судами першої та (або) апеляційної інстанцій було неправильно застосовано, а також обґрунтувати у чому полягає помилка судів при застосуванні відповідної норми права та як на думку скаржника відповідна норма повинна застосовуватися. 
Отже, касаційна скарга повинна містити посилання на конкретні порушення відповідної норми (норм) права чи неправильність її (їх) застосування. Скаржник повинен зазначити конкретні порушення, що є підставами для скасування або зміни судового рішення (рішень), які, на його думку, допущені судом при його (їх) ухваленні, та навести аргументи в обґрунтування своєї позиції.
Подана касаційна скарга ОСОБА_1 містить цитування пункту 3 частини четвертої статті 328 КАС України, виклад обставини справи, цитати нормативних актів, посилання на постанови Верховного Суду та практику Європейського суду з прав людини незгоду з рішеннями судів попередніх інстанцій з підстав неправильного застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права.
Інші доводи та аргументи заявника зводяться до тлумачення норм матеріального права, переоцінки доказів та неповного з`ясування обставин справи судами першої та апеляційної інстанцій, що виключає можливість його перегляду з цих підстав судом касаційної інстанції, повноваження якого визначені статтею 341 КАС України.
Верховний Суд звертає увагу на те, що відповідно до частини першої статті 341 КАС України суд касаційної інстанції переглядає судові рішення в межах доводів та вимог касаційної скарги, які стали підставою для відкриття касаційного провадження, та на підставі встановлених фактичних обставин справи перевіряє правильність застосування судом першої чи апеляційної інстанції норм матеріального права.  
Таким чином, межі касаційного перегляду судових рішень обмежено підставами, на яких подається касаційна скарга, викладеними скаржником, та зазначеними в ухвалі суду підставами для відкриття касаційного провадження. 
Пунктом 4 частини п`ятої статті 332 КАС України встановлено, що касаційна скарга не приймається до розгляду і повертається суддею-доповідачем, зокрема якщо у касаційній скарзі не викладені передбачені цим Кодексом підстави для оскарження судового рішення в касаційному порядку.
Враховуючи приписи пункту 4 частини п`ятої статті 332 КАС України, та не викладення заявником касаційної скарги підстав для касаційного оскарження судових рішень у даній справі, визначених пунктом 3 частини четвертої статті 328 КАС України, а саме не вказано, яку саме норму права (пункт, частину, статтю) закону або іншого нормативно-правового акта суд апеляційної інстанції неправильно застосував, щодо питання застосування якої відсутній висновок Верховного Суду, а також не обґрунтовано у чому саме полягає помилка суду при застосуванні відповідної норми права, та, як на думку заявника, відповідна норма повинна застосовуватися, тому касаційну скаргу необхідно повернути особі, яка її подала.
Керуючись статтею 248, пунктом 4 частини п`ятої статті 332 КАС України, Суд
УХВАЛИВ:
Касаційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 11 січня 2021 року та постанову Другого апеляційного адміністративного суду від 12 квітня 2021 року у справі №440/5689/20 за позовом ОСОБА_1 в інтересах недієздатного ОСОБА_2 до Господарського суду Полтавської області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача - Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України у Полтавській області, про стягнення заробітної плати та компенсації за час перебування на лікарняному - повернути особі, яка її подала.
Роз`яснити, що повернення касаційної скарги не позбавляє права повторного звернення до суду касаційної інстанції в порядку, встановленому законом.
Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.    

Суддя-доповідач                                                                                 Н.В. Шевцова