ПЕРШИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ 
19 травня 2021 року           справа №200/3162/20-а 

приміщення суду за адресою: 84301, м. Краматорськ вул. Марата, 15

Перший апеляційний адміністративний суд у складі колегії: головуючого судді Міронової Г.М., суддів:  Геращенка І.В., Казначеєва Е.Г., розглянув в порядку письмового провадження апеляційну скаргу  Маріупольського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області  на рішення Донецького окружного адміністративного суду від 16 лютого 2021 р. (у повному обсязі складено 16 лютого 2021 у м. Слов`янськ) у справі  № 200//3162/20-а (головуючий І інстанції суддя Голубова Л.Б.)  за позовом   ОСОБА_1  до Маріупольського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області  про скасування рішення та зобов`язання вчинити певні дії,
                                                     ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_1 20.03.2020 року звернулася до суду з позовною заявою до Маріупольського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області, в якій, з урахуванням уточнень, просила:
-    визнати протиправним та скасувати рішення відповідача від 13.02.2020 року № 611 та від 20.03.2020 № 611-1  про відмову в перерахунку пенсії за вислугу років;
-   зобов`язати з 01.01.2020 року перерахувати та виплатити їй пенсію за вислугу років, призначену відповідно до ст. 50-1 Закону України «Про прокуратуру» № 1789 у розмірі 90 відсотків від суми місячної заробітної плати, зазначеної у довідці прокуратури Донецької області від 09.01.2020 року № 18-85-36 без обмеження максимальним розміром;
- зобов`язати виплатити різницю в пенсії за січень-грудень 2019 року (12 місяців, які передували зверненню за перерахунком пенсії)  та вирішити питання про стягнення судових витрат (а.с. 20-24, 91-96).
Рішенням Донецького окружного адміністративного суду від 16 лютого 2021 року позовні вимоги задоволено.
Визнано протиправним та скасовано рішення Маріупольського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області від 13.02.2020 року № 611 про відмову в перерахунку пенсії за вислугу років.
Визнано протиправним та скасовано рішення Маріупольського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області від 20.03.2020 року № 611-1 про відмову в перерахунку пенсії за вислугу років.
Зобов`язано Маріупольське об`єднане управління Пенсійного фонду України Донецької області здійснити перерахунок та виплату позивачу з 01.01.2020 року пенсії за вислугу років у розмірі 90 відсотків від суми місячної заробітної плати, зазначеної у довідці прокуратури Донецької області від 09.01.2020 року № 18-85-36 без обмеження максимальним розміром з виплатою різниці між фактично отриманою та перерахованою сумою пенсії.
Вирішено питання судових витрат (а.с. 149-152).
Відповідач, не погодившись з рішенням суду першої інстанції, подав апеляційну скаргу,  в якій просив скасувати оскаржене судове рішення та прийняти нове рішення про відмову в задоволенні позовних вимог.
В обґрунтування апеляційної скарги зазначено, що на час звернення позивача до Пенсійного фонду із заявою про перерахунок пенсії ч. 13 та ч. 18 ст. 50-1 Закону України «Про прокуратуру», які регулювали порядок перерахунку пенсій, втратили чинність.
Згідно ч. 20 ст. 86 Закону України «Про прокуратуру» у редакції чинній до 13.12.2019, умови та порядок перерахунку призначених  пенсій працівникам прокуратури визначаються Кабінетом Міністрів України.
Наявність Рішення Конституційного Суду України від 13 грудня 2019 року не змінює правового регулювання правовідносин до дня його ухвалення.
На час прийняття постанови Кабінету Міністрів України № 657 від 30.08.2017 діяла редакція ст. 50-1 Закону України «Про прокуратуру», якою було передбачено, що умови та порядок перерахунку призначених пенсій працівникам прокуратури визначаються Кабінетом Міністрів України. Після 13.12.2019 не було прийнято нормативно-правового акту про збільшення заробітної плати відповідним категоріям працівників, які проходять службу в органах і установах прокуратури.
Апелянт також зазначає, що довідка про розмір заробітної плати  від 09.01.2020 містить показники інших виплат (крім посадових окладів, надбавок за вислугу років), а саме підвищення посадового окладу, надбавки за виконання особливо важливої роботи, щомісячної премії, індексації – за грудень 2019, а не за 60 календарних місяців, як того вимагає Рішення Конституційного Суду від 13.12.2019 та ч. 3, ч. 4 ст. 86 Закону України «Про прокуратуру».
За таких обставин вважає, що немає правових підстав для врахування при розрахунку пенсії даних довідки від 09.01.2020 № 18-85-36 та проведення перерахунку пенсії виходячи з 90% від місячної заробітної плати.
Щодо проведення перерахунку пенсії без обмеження максимальним розміром, апелянт зазначає, що норми законодавства щодо обмеження максимального розміру пенсії, а саме ч. 15 ст. 86 Закону України «Про прокуратуру», на даний час є чинними, неконституційними не визнані, а тому підлягають застосуванню до позивача. Посилається на  постанови Верховного Суду від 05.07.2018 № 462/2973/16-а, від 17.01.2019, від 22.01.2019, від 15.05.2019.
Також, редакція ст. 86 Закону України «Про прокуратуру» до 13.12.2019 не передбачала можливість перерахунку пенсії із виплатою різниці в пенсії за 12 місяців від дати набуття права. Тобто, до правовідносин за період з 01 січня по 13 грудня 2019 не може бути застосована ч. 3 Рішення 7-р (II)/2019.
У відзиві на апеляційну скаргу позивач просить залишити апеляційну скаргу без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін.
17.05.2021 до суду надійшла заява від позивача про проведення розгляду апеляційної скарги за її відсутності.
Відповідно до п. 1, 2 частини 1 статті 311 Кодексу адміністративного судочинства України, суд апеляційної інстанції розглянув справу в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.
Суд, заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, здійснюючи апеляційний перегляд у межах доводів та вимог апеляційної скарги, відповідно до частини 1 статті 308 Кодексу адміністративного судочинства України, встановив наступне.
ОСОБА_1 є громадянкою України, про що свідчить паспорт серії НОМЕР_1 . З паспорту вбачається, що позивач зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 (а.с. 7, 7 зв.бік).
Позивач перебуває на обліку управління як пенсіонер органів прокуратури. З жовтня 2016 року отримує пенсію за вислугу років, яка призначена у відповідності до приписів статті 50-1 Закону України «Про прокуратуру» від 05 листопада 1991 року та на виконання рішення Іллічівського районного суду м. Маріуполя № 264/6156/16-а від 22.12.2017 року (а.с. 53-57). 
Цим рішенням відповідача зобов`язано призначити, нарахувати та виплатити позивачу пенсію за вислугу років відповідно до статті 50-1 Закону України «Про прокуратуру» від 05 листопада 1991 року в розмірі 90% від суми місячного чинного заробітку відповідно до довідки прокуратури Донецької області від 13.10.2016 року.
В протоколі управління № 3999 від 19.03.2018 року загальний процент розрахованої пенсії від середнього заробітку склав 60%. Однак, на виконання вказаного рішення суду позивачу розпорядженнями від 19.03.2018 року підвищено цей відсоток до 90%, як це раніше було передбачено статтею 50-1 Закону України «Про прокуратуру» від 05 листопада 1991 року (а.с. 49, 50 зв. бік, а.с. 52).
Позивач ОСОБА_1 звернулася до відповідача із заявою від 10.01.2020 року про перерахунок пенсії за вислугу років, яку отримує з жовтня 2016 року. До заяви позивач надала довідку прокуратури Донецької області від 09.01.2020 року № 18-85-36 про нараховану заробітну плату за грудень 2019 року (а.с. 11, 81).
Відповідно до даних вказаної довідки нарахована заробітна плата у грудні 2019 року склала 62776,79 гривень, в тому числі: посадовий оклад – 5730,00 грн., підвищення посадового окладу – 573,00 грн., надбавка за вислугу років (40%) – 2521,20 грн., надбавка за виконання особливо важливої роботи (70%) – 6176,94 грн., премія щомісячна – 47403,60 грн., індексація – 372,05 грн.
Рішенням від 13.02.2020 року № 611 Маріупольське об`єднане управління Пенсійного фонду України Донецької області відмовило в перерахунку пенсії за вислугу років, оскільки на  момент звернення  не надходило відповідне роз`яснення Міністерства соціальної політики України про проведення перерахунку пенсій працівникам прокуратури (а.с. 12).
Рішенням від 20.03.2020 року № 611-1 Маріупольське об`єднане управління Пенсійного фонду України Донецької області відмовило в перерахунку пенсії за вислугу років, оскільки надана довідка від 09.01.2020 року не містить показники заробітної плати за 60 календарних місяців, як вимагає Рішення Конституційного Суду України від 13.12.2019 року та ч. 3 ст. 86 Закону України «Про прокуратуру» (а.с. 97).
Колегія суддів вважає вимоги апеляційної скарги такими, що підлягають частковому задоволенню з огляду на наступне.
За унормуванням частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
За приписами  статті 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.
Це право гарантується загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення; створенням мережі державних, комунальних, приватних закладів для догляду за непрацездатними.
Пенсії, інші види соціальних виплат та допомоги, що є основним джерелом існування, мають забезпечувати рівень життя, не нижчий від прожиткового мінімуму, встановленого законом.
Призначення пенсії ОСОБА_1 відбулося на виконання рішення Іллічівського районного суду м. Маріуполя від 22.12.2017 року у справі № 264/6156/16 на підставі статті 50-1 Закону № 1789-ХІІ (а.с. 41).
Відповідно до частини першої цієї статті Закону № 1789-ХІІ прокурори і слідчі зі стажем роботи не менше 20 років, у тому числі зі стажем роботи на посадах прокурорів і слідчих прокуратури не менше 10 років, мали право на пенсійне забезпечення за вислугу років незалежно  від  віку.  Пенсія призначалась в розмірі  80 відсотків від суми їхньої місячної (чинної) заробітної плати, до котрої включались всі види оплати праці, на які нараховуються страхові внески, одержуваної перед місяцем звернення за призначенням пенсії. За кожен повний рік роботи понад 10 років на цих посадах  пенсія  збільшувалась на 2 відсотки, але не більше 90 відсотків від суми місячного (чинного) заробітку.
За змістом частини 12 статті 50-1 Закону № 1789-ХІІ обчислення (перерахунок) пенсій проводилось за документами пенсійної справи та документами, додатково поданими пенсіонерами, виходячи з розміру місячного заробітку за відповідною посадою, з якої особа вийшла на пенсію, станом на час звернення за призначенням або перерахунком.
Призначені працівникам прокуратури пенсії перераховувались у зв`язку з підвищенням заробітної плати відповідних категорій прокурорсько-слідчих працівників. Перерахунок призначених пенсій провадиться з першого числа місяця, що йде за місяцем, у якому настали обставини, що тягнуть зміну розміру пенсії. Якщо при цьому пенсіонер набув права на підвищення пенсії, різницю в пенсії за минулий час може бути виплачено йому не більш як за 12 місяців. Перерахунок пенсій проводився з урахуванням фактично отримуваних працівником виплат і умов оплати праці, що існували на день його звільнення з роботи (частина сімнадцята статті 50-1 Закону № 1789-ХІІ).
До статті 50-1 Закону № 1789-ХІІ вносилися зміни Законом України від 8 липня 2011 року № 3668-VI «Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи» (далі - Закон № 3668-VI), унаслідок яких наведена вище частина сімнадцята статті 50-1 Закону 1789-ХІІ з 1 жовтня 2011 року стала вісімнадцятою, - тобто відбулась зміна порядкового номеру частини статті, що регламентувала порядок та підстави перерахунку пенсії, проте її текст залишився незмінним.
14 жовтня 2014 року ухвалено Закон «Про прокуратуру» № 1697-VІІ (далі Закон № 1697-VІІ), який набрав чинності з 15 липня 2015 року, крім:
пункту 5 розділу XII (крім підпунктів 3, 5, 8, 9, 12, 20, 42, 49, 63, 67), розділу XIII цього Закону, які набирають чинності з дня, наступного за днем його опублікування;
статей 21, 28-38, 42, 44-50, 62-63, 65-79 цього Закону, які набирають чинності 15 квітня 2017 року;
статті 12 та Додатка до цього Закону щодо переліку та територіальної юрисдикції місцевих прокуратур, які набирають чинності з 15 грудня 2015 року. 
У первинній редакції частина двадцята статті 86 Закону № 1697-VІІ мала такий текст: «Призначені працівникам прокуратури пенсії перераховуються у зв`язку з підвищенням заробітної плати прокурорським працівникам на рівні умов та складових заробітної плати відповідних категорій працівників, які проходять службу в органах і установах прокуратури на момент виникнення права на перерахунок. Перерахунок призначених пенсій проводиться з першого числа місяця, наступного за місяцем, в якому настали обставини, що тягнуть за собою зміну розміру пенсії. Якщо при цьому пенсіонер набув право на підвищення пенсії, різницю в пенсії за минулий час може бути виплачено йому не більш як за 12 місяців. Пенсія працюючим пенсіонерам перераховується також у зв`язку з призначенням на вищу посаду, збільшенням вислуги років, присвоєнням почесного звання або наукового ступеня та збільшенням розміру складових його заробітної плати в порядку, передбаченому частинами другою, третьою та четвертою цієї статті, при звільненні з роботи або за кожні два відпрацьовані роки».
Отже, первинна редакція частини двадцятої статті 86 Закону № 1697-VІІ та частина сімнадцята (з 1 жовтня 2011 року - вісімнадцята) статті 50-1 Закону № 1789-ХІІ містили аналогічні за змістом положення щодо підстав та порядку перерахунку пенсій за вислугу років, призначених працівникам прокуратури.
Розділ XII «Прикінцеві положення» Закону № 1697-VІІ щодо набрання ним чинності (в розрізі конкретних статей закону) неодноразово змінювався, переважна більшість статей (у тому числі й стаття 86) цього Закону набрали чинності з 15 липня 2015 року. Водночас з 15 липня 2015 року втратив чинність Закон № 1789-XII (крім пункту 8 частини першої статті 15, частини четвертої статті 16, абзацу першого частини другої статті 46-2, статті 47, частини першої статті 49, частини п`ятої статті 50, частин третьої, четвертої, шостої та одинадцятої статті 50-1, частини третьої статті 51-2, статті 53 щодо класних чинів).
1 січня 2015 року набрав чинності Закон України від 28 грудня 2014 року № 76-VIII «Про внесення змін та визнання такими, що втратили чинність, деяких законодавчих актів України» (далі - Закон № 76-VIII), яким, зокрема, частину вісімнадцяту статті 50-1 Закону № 1789-ХІІ (діяла до 15 липня 2015 року) та частину двадцяту статті 86 Закону № 1697-VІІ (набрала чинності 15 липня 2015 року) викладено у новій редакції, відповідно до якої умови на порядок перерахунку призначених пенсій працівникам прокуратури визначаються Кабінетом Міністрів України.
Прийняття зазначеного Закону, як убачається із пояснювальної записки до його законопроекту, було обумовлено необхідністю реалізації заходів щодо економного та раціонального використання державних коштів та приведення до фінансових можливостей держави дії положень окремих законів України, створення умов для стабілізації фінансового стану держави та удосконалення окремих положень соціальної політики.
Таким чином, починаючи з 1 січня 2015 року в Україні жоден закон не визначав ані умов (підстав), ані порядку перерахунку пенсій за вислугу років, призначених на підставі Закону України «Про прокуратуру».
Законодавець повноваження на встановлення умов та порядку перерахунку призначених пенсій працівникам прокуратури після 1 січня 2015 року делегував Кабінету Міністрів України.
Кабінет Міністрів України впродовж 2015-2019 років не визначив умов та порядку перерахунку пенсій працівникам прокуратури.
13 грудня 2019 року Конституційний Суд України за результатами розгляду справи щодо відповідності Конституції України (конституційності) положення частини двадцятої статті 86 Закону № 1697-VII ухвалив Рішення № 7-р(II)/2019, яким:
- визнав таким, що не відповідає Конституції України (є неконституційним), положення частини двадцятої статті 86 Закону № 1697-VII зі змінами, яким передбачено, що умови та порядок перерахунку призначених пенсій працівникам прокуратури визначаються Кабінетом Міністрів України;
- положення частини двадцятої статті 86 Закону № 1697-VII зі змінами, визнане неконституційним, втрачає чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України цього Рішення.
До того ж Конституційний Суд України установив такий порядок виконання цього Рішення:
- частина двадцята статті 86 Закону № 1697-VII зі змінами не підлягає застосуванню з дня ухвалення Конституційним Судом України цього Рішення;
- частина двадцята статті 86 Закону № 1697-VII підлягає застосуванню в первинній редакції:
«20. Призначені працівникам прокуратури пенсії перераховуються у зв`язку з підвищенням заробітної плати прокурорським працівникам на рівні умов та складових заробітної плати відповідних категорій працівників, які проходять службу в органах і установах прокуратури на момент виникнення права на перерахунок. Перерахунок призначених пенсій проводиться з першого числа місяця, наступного за місяцем, в якому настали обставини, що тягнуть за собою зміну розміру пенсії. Якщо при цьому пенсіонер набув право на підвищення пенсії, різницю в пенсії за минулий час може бути виплачено йому не більш як за 12 місяців. Пенсія працюючим пенсіонерам перераховується також у зв`язку з призначенням на вищу посаду, збільшенням вислуги років, присвоєнням почесного звання або наукового ступеня та збільшенням розміру складових його заробітної плати в порядку, передбаченому частинами другою, третьою та четвертою цієї статті, при звільненні з роботи або за кожні два відпрацьовані роки».
Статтею 22 Конституції України передбачено, що права і свободи людини і громадянина, закріплені цією Конституцією, не є вичерпними. Конституційні права і свободи гарантуються і не можуть бути скасовані. При прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законів не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод.
За приписами частини другої статті 152 Конституції України закони, інші акти або їх окремі положення, що визнані неконституційними, втрачають чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України рішення про їх неконституційність, якщо інше не встановлено самим рішенням, але не раніше дня його ухвалення.
Зазначене Рішення Конституційного Суду України стало підставою для звернення пенсіонерів, які отримують пенсію відповідно до Закону України «Про прокуратуру», за отриманням актуальних довідок про заробітну плату та згодом до органів Пенсійного Фонду України із заявами про перерахунок пенсії.
Проте, пенсійний орган відмовляє заявникам у задоволенні заяв про перерахунок пенсії з мотивів відсутності нормативно-правових актів про підвищення заробітної плати працівникам органів прокуратури.
Тобто, фактично пенсійний орган погоджується з наявністю у заявників права на перерахунок пенсії, але зазначає про відсутність нормативно-правових актів про підвищення заробітної плати працівникам органів прокуратури.
Відмовляючи в перерахунку пенсії прокурорам, пенсійний орган, серед іншого, посилається на положення постанови Кабінету Міністрів України від 11 грудня 2019 року № 1155 «Про умови оплати праці прокурорів», за змістом пункту 7 якої зміна розмірів посадових окладів для працівників прокуратури, передбачених цією постановою, не є підставою для перерахунку пенсій, що призначені згідно із Законом України «Про прокуратуру».
При цьому заявники просять здійснити перерахунок їхніх пенсії з урахуванням норм Постанови № 657, яка не містить жодних обмежень.
Доводи пенсійного органу про те, що після набрання чинності Рішенням Конституційного Суду України № 7-р(ІІ)/2019, тобто після 13 грудня 2019 року, нормативно-правового акта про підвищення заробітної плати працівникам органів прокуратури не ухвалено, а тому немає підстав для перерахунку пенсії, є помилковими та не доводять правомірності його дій, оскільки чинна з 13 грудня 2019 року норма частини двадцятої статті 86 Закону № 1697-VII визначає умовою перерахунку пенсії за вислугу років підвищення заробітної плати прокурорським працівникам. Адже грошове забезпечення працівників прокуратури істотно збільшилося ще в жовтні 2017 року.
Протягом усього періоду дії норми статті 86 Закону № 1697-VІІ, яка встановлювала, що умови та порядок перерахунку призначених пенсій працівникам прокуратури визначаються Кабінетом Міністрів України, позивач мав право на перерахунок пенсії, проте був позбавлений можливості таке право реалізувати з огляду на бездіяльність Кабінету Міністрів України.
Така бездіяльність уряду була предметом розгляду в судах.
Верховний Суд в постанові від 24 квітня 2019 року (справа № 826/8546/18) звернув увагу, що Кабінет Міністрів України протягом тривалого часу ухиляється від прийняття рішення про встановлення порядку та умов перерахунку пенсій працівникам прокуратури, необхідність прийняття яких Законом № 1697-VІІ покладено саме на уряд.
Суди у зазначеній справі визнали протиправною бездіяльність Кабінету Міністрів України щодо неприйняття порядку та умов перерахунку пенсій працівникам прокуратури, як це передбачено частиною двадцятою статті 86 Закону № 1697-VІІ, та зобов`язали Кабінет Міністрів України протягом 30 днів з дня набрання рішенням законної сили вжити заходів та ухвалити рішення про встановлення порядку та умов перерахунку пенсій працівникам прокуратури.
Однак рішення суду Кабінетом Міністрів України виконано не було.
Відсутність затвердженого Кабінетом Міністрів України порядку перерахунку призначених пенсій працівникам прокуратури зумовило неможливість проведення органами ПФУ перерахунку зазначених пенсій, у тому числі й пенсії позивача.
Реалізація його права була забезпечена саме Рішенням Конституційного Суду України № 7-р(ІІ)/2019.
Твердження відповідача про те, що для реалізації пенсіонерам права на перерахунок пенсії, визначеного статтею 86 Закону № 1697-VІІ (у редакції, чинній з 13 грудня 2019 року), обов`язковою умовою є прийняття урядом нової постанови про підвищення заробітної плати працівникам прокуратури, є хибним з огляду на те, що на момент прийняття Конституційним Судом України зазначеного Рішення вже існувала суттєва різниця в оплаті праці чинних працівників прокуратури та розмірі заробітних плат, з яких розраховані пенсії прокурорських пенсіонерів. Така нерівність має усуватись ПФУ шляхом беззастережного (відносно дати ухвалення рішення про збільшення заробітку діючих працівників прокуратури) задоволення заяв пенсіонерів про перерахунок пенсії, поданих після 13 грудня 2019 року.
Крім того, постанова КМУ № 657 від 30 серпня 2017 року є чинною, а тому немає підстав для її незастосування. Таке рішення уряду є рішенням про «підвищення заробітної плати працівників прокуратури».
Суд апеляційної інстанції погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що позивач має право на перерахунок пенсії відповідно до статті 86 Закону № 1697-VII на підставі довідки прокуратури Донецької області від 09.01.2020 року № 18-85-36.
Аналогічна правова позиція викладена в постанові Великої Палати Верховного Суду від 20.01.2021 року у зразковій справі № 560/2120/20.
Частиною 5 ст. 242 КАС України визначено, що при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.
Щодо дати, з якої пенсійний орган зобов`язаний здійснити перерахунок пенсії позивача.
Колегія суддів звертає увагу, що первинна редакція частини двадцятої статті 86 Закону № 1697 до 13.12.2019 (дата ухвалення Конституційним Судом України рішення №7-р(II)/2019) не набирала чинності та не застосовувалася, оскільки Законом № 76-VIII цю первинну редакцію з 01.01.2015 було змінено на речення «Умови та порядок перерахунку призначених пенсій працівникам прокуратури визначаються Кабінетом Міністрів України»,  тобто, ці зміни було внесені в текст статті 86 Закону №1697-VІІ ще до дати набрання нею чинності (15.07.2015).
Тому частина двадцята статті 86 Закону № 1697 (в первинній редакції, якою визначено умови та порядок перерахунку пенсії за вислугу років працівникам прокуратури) на підставі рішення Конституційного Суду України № 7-р(II)/2019 набрала чинності 13.12.2019 та підлягає застосуванню починаючи з цієї дати. Отже, після тривалої перерви (01.01.2015-12.12.2019) в Україні з`явилася/набрала чинності норма Закону, що визначає умови та порядок перерахунку пенсії за вислугу років, призначеної на підставі Закону України «Про прокуратуру».
Вирішуючи питання щодо порядку перерахунку пенсії за вислугу років колишнього працівника прокуратури, суд враховує, що:
перерахунок пенсії проводиться за заявою особи, до якої додаються необхідні документи на підтвердження умов, що зумовлюють перерахунок пенсії;
за правилами частини 20 статті 86 Закону № 1697-VII перерахунок призначених пенсій проводиться з першого числа місяця, наступного за місяцем, в якому настали обставини, що тягнуть за собою зміну розміру пенсії. Якщо при цьому пенсіонер набув право на підвищення пенсії, різницю в пенсії за минулий час може бути виплачено йому не більш як за 12 місяців.
Частина 20 статті 86 Закону № 1697-VII, як вже зазначено вище, набрала чинності з 13.12.2019, а відтак суд дійшов висновку, що належним способом відновлення порушених прав позивача є зобов`язання відповідача здійснити перерахунок пенсії позивача з 13.12.2019. Поширення дванадцяти місячного періоду або будь-якого іншого періоду в цьому випадку є неможливим.
Щодо того, у якому відсотковому розмірі відносно заробітної плати підлягають перерахунку пенсії та чи підлягають зазначені пенсії перерахунку без обмеження їх граничного розміру.
Ключовим правовим питанням у справі, щодо якого фактично виник спір, є право позивача на перерахунок пенсії у зв`язку з підвищенням заробітної плати працівникам органів прокуратури відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 30.08.2017 № 657.
Відповідно питання щодо відсоткового розміру заробітної плати для перерахунку пенсії і питання обмеження пенсії максимальним розміром є похідними і повинні вирішуватись після вирішення питання про наявність відповідного права на перерахунок.
Колегія суддів зауважує, що відповідач у відповіді на заяву позивача відмовив їй у перерахунку пенсії з мотивів відсутності нормативно-правових актів про підвищення заробітної плати працівникам органів прокуратури. Відтак спору щодо відсоткового розміру заробітної плати для перерахунку пенсії і щодо обмеження пенсії максимальним розміром на час звернення позивача у цій справі до суду не існувало.
Також відповідач ще не приймав рішення щодо перерахунку призначеної позивачу пенсії за вислугу років на виконання цього рішення суду, а тому відсутні підстави вважати, що права позивача у зазначеній частині при здійсненні такого перерахунку будуть порушені.
Оскільки судовому захисту підлягають порушені права чи інтереси особи, а не ті, що можливо/ймовірно будуть порушені у майбутньому, у задоволенні цих позовних вимог слід відмовити як передчасних.
Окрім того, судом першої інстанції при розгляді справи було допущено порушення норм процесуального законодавства, а саме.
Частиною 5 ст. 12 КАС України встановлено, що умови, за яких суд має право розглядати справи у загальному або спрощеному позовному провадженні, визначаються цим Кодексом.
Пунктом 1 ч. 6 ст. 12 КАС України обумовлено: «Для цілей цього Кодексу справами незначної складності є справи щодо:
1) прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби, окрім справ, в яких позивачами є службові особи, які у значенні Закону України "Про запобігання корупції" займають відповідальне та особливо відповідальне становище».
За унормуванням Примітки до ст. 56 Закону України "Про запобігання корупції" посади прокурорів віднесені до посад, які передбачають зайняття відповідального або особливо відповідального становища.
Тобто, суд першої інстанції справу  № 200/3162/20-а повинен був розглянути за правилами загального позовного провадження з повідомленням сторін.
З матеріалів  справи вбачається, що ухвалою Донецького окружного адміністративного суду від 03 квітня 2020 р.  справу призначено до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (а.с. 27).
У задоволенні клопотання  відповідача про розгляд справи за правилами загального позовного провадження  ухвалою суду першої інстанції від 23 квітня 2020 року було відмовлено (а.с. 34-35).
Текст рішення від 16 лютого 2021 року підтверджує факт розгляду справи без повідомлення сторін в порядку спрощеного позовного провадження  (а.с.  149).
Враховуючи викладене, колегія суддів вважає, що судом першої інстанції хоча і правильно встановлені обставини справи щодо права позивача на перерахунок пенсії за вислугою років, проте помилково визначена дата, з якої підлягає цей перерахунок, та не надано оцінки щодо відсоткового розміру заробітної плати для перерахунку пенсії і щодо обмеження пенсії максимальним розміром, та помилково зазначено про наявність у позивача права на виплату різниці в пенсії за минулий час за 12 місяців, що є підставою для скасування рішення із прийняттям нової постанови.
Що стосується стягнення з відповідача на користь позивача судових витрат за подання позовної заяви, то відповідно до ст. 139 КАС України суд апеляційної інстанції змінює розподіл судових витрат.
Згідно ч. 1 ст. 317 КАС України підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є: 2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; 4) неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.
На підставі викладеного, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що рішення суду першої інстанції підлягає скасуванню в частині із прийняття нової постанови про часткове задоволення позовних вимог.
Керуючись статями 139, 308,  311, 315, п. 2, 4 ч. 1 ст. 317, 321, 322, 325, 328, 329 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,       
                                             ПОСТАНОВИВ:
Апеляційну скаргу  Маріупольського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області  – задовольнити частково.
Рішення  Донецького окружного адміністративного суду від 16 лютого 2021 р.  у справі  № 200//3162/20-а – скасувати.
Прийняти нову постанову.
Позовні вимоги ОСОБА_1  – задовольнити частково.
Визнати протиправним та скасувати рішення Маріупольського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області від 13.02.2020 року № 611 про відмову в перерахунку пенсії за вислугу років.
Визнати протиправним та скасувати рішення Маріупольського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області від 20.03.2020 року № 611-1 про відмову в перерахунку пенсії за вислугу років.
Зобов`язати Маріупольське об`єднане управління Пенсійного фонду України Донецької області здійснити з 01.01.2020 року перерахунок та виплату ОСОБА_1 (ІПН НОМЕР_2 )  пенсії за вислугу років відповідно до ст. 86 Закону України «Про прокуратуру», виходячи із суми місячної заробітної плати, зазначеної у довідці прокуратури Донецької області від 09.01.2020 року № 18-85-36 без обмеження максимальним розміром з виплатою різниці між фактично отриманою та перерахованою сумою пенсії, починаючи з 01.01.2020.
В решті позовних вимог відмовити.
Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Маріупольського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області (місцезнаходження: вул. Зелінського, 27а, м. Маріуполь, Донецька область, 87548, код ЄДРПОУ 42171861) на користь ОСОБА_1  ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце проживання:   АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 ), судовий збір у розмірі 420 (чотириста двадцять) гривень 40 копійок.
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та не  підлягає касаційному оскарженню крім  випадків, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 Кодексу адміністративного судочинства України, протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.
Повне  судове  рішення  складено  19 травня 2021 року.

Головуючий  суддя                                                                          Г.М. Міронова                   
Судді                                                                                                 І.В. Геращенко
                                                                                                          Е.Г. Казначеєв