ПОСТАНОВА 
Іменем України

16 червня 2021 року                                                        м. Кропивницький

справа № 401/2187/20
провадження № 22-ц/4809/754/21 

       Кропивницький апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати у цивільних справах:
               
головуючого судді         Дуковського О.Л. 
суддів                          Голованя А.М., Дьомич Л.М. 

з участю секретаря        Демешко Л.В.
учасники справи:        
позивач - Спільне Підприємство - Товариство з обмеженою відповідальністю «Світловодськпобут»;
відповідач -  ОСОБА_1 . 

Розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кропивницькому цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Світловодського міськрайонного суду Кіровоградської області від 27 січня 2021 року, у складі головуючого судді Гармаш Т.І., у справі за позовом Спільного підприємства Товариства з обмеженою відповідальністю «Світловодськпобут» до ОСОБА_1 про стягнення боргу за теплову енергію,- 
в с т а н о в и в:

У вересні 2020 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Світловодськпобут» звернулося до суду із позовом до ОСОБА_1 про стягнення боргу за теплову енергію.
Просив стягнути з відповідача заборгованість у сумі 24453,73 грн. боргу за спожиту теплову енергію, з яких 19905,45 грн. - основний борг, 2432,82 грн. втрати від інфляції, 2115,46 грн. - 3% річних.
В обґрунтування позову посилався на те, що СП ТОВ «Світловодськпобут» відповідно до рішення виконавчого комітету Світловодської міської ради № 742 від 15 серпня 2012 року (діяло до 16 серпня 2019 року) є виконавцем послуг з централізованого опалення в м. Світловодськ та проводить забезпечення тепловою енергією багатоквартирні будинки.
Зазначав між сторонами 01 грудня 2005 року було укладено договір про постачання теплової енергії, а саме про надання послуг з опалення та гарячого водопостачання квартири, яка знаходиться за адресою АДРЕСА_1 . Позивач згідно даного договору забезпечує теплопостачання в опалювальні періоди, нарахування вартості теплової енергії проводилося за встановленими тарифами. 
Вказав, що відповідач договірні зобов`язання щодо оплати отриманих послуг не виконував, а тому за період з 01 жовтня 2015 року по 01 вересня 2020 року його заборгованість за спожиту теплову енергію становить 24453,73 грн.
Крім того, на підставі ч. 2 ст. 625 ЦК України та ст. 7 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», позивач просить стягнути втрати від інфляції та 3% річних.
Рішенням Світловодського міськрайонного суду Кіровоградської області від 27 січня 2021 року позов задоволено.
Стягнуто з відповідача на користь позивача заборгованість за спожиті послуги з централізованого опалення за період з 01 жовтня 2015 року по 01 вересня 2020 року у розмірі - 24453,73 грн. боргу за спожиту теплову енергію, з яких 19905,45 грн. - основний борг, 2432,82 грн. втрати від інфляції, 2115,46 грн. - 3% річних.
Вирішено питання про розподіл судових витрат.
Не погоджуючись із вказаним рішенням суду відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просить рішення суду скасувати та ухвалити нове рішення про відмову у задоволенні позову.
Відповідач в апеляційній скарзі вказує, що позивач свій обов`язок щодо надання житлово - комунальних послуг для мешканців м. Світловодськ не виконував і до позову не додав жодних доказів, які б свідчили про надання таких послуг йому, як споживачу.
Вважає, що додані до позовної заяви розрахунок заборгованості не є доказом, який свідчить про надання йому послуг та отримання таких послуг від позивача, оскільки цей розрахунок містить інформацію про заборгованість за надані послуги, а не підтверджує факт надання та отримання таких послуг споживачем.
Такий розрахунок створений в умовах конфлікту інтересів, оскільки не підтверджений жодним доказом щодо надання послуг та виражає бажання позивача стягнути на свою користь кошти за ненадані послуги, а отже наявний приватний інтерес в отриманні прибутку. 
Зазначає, що він змушений був обігрівати своє житло власними зусиллями - електронними обігрівачами, що підтверджується надмірним використанням електроенергії саме у опалювальний період порівняно з весняно-осіннім періодом.
Ухвалою Кропивницького апеляційного суду від 16 березня 2021 року відкрито апеляційне провадження у даній справі.
Справу призначено до розгляду з повідомленням (викликом) учасників справи.
Заслухавши доповідь судді-доповідача, дослідивши письмові докази у справі, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, про залишення скарги без задоволення, а рішення суду без змін. 
       У судове засідання учасники справи не з`явилися, які належним чином повідомленні про дату, час і місце розгляду справи, що не перешкоджає розгляду справи у відповідності ч.1 ст. 372 ЦПК України.
Відповідно до ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно грунтувантися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.
Згідно ч. 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: 1) чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; 2) чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; 3) які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; 4) яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин; 5) чи слід позов задовольнити або в позові відмовити; 6) як розподілити між сторонами судові витрати.
Оскаржуване судове рішення відповідає зазначеним вимогам виходячи із наступного.
Задовольняючі позов суд першої інстанції послався на те, що за відповідачем рахується заборгованість за надані послуги з централізованого опалення, яка підлягає стягненню з урахуванням встановленого індексу інфляції, а також трьох процентів річних від простроченої суми.
Також суд зазначив, що відповідачем не було актів – претензій щодо не надання або надання неналежної якості послуг з централізованого опалення, доказів відключення будинку від мережі централізованого опалення.
Колегія суддів погоджується із судом першої інстанції і вважає, що відсутні підстави для скасування рішення суду.
З матеріалів справи вбачається, що Спільне підприємство товариство з обмеженою відповідальністю «Світловодськпобут» є виконавцем послуг з централізованого опалення та гарячого водопостачання, що підтверджується рішенням виконавчого комітету Світловодської міської ради № 742 від 15 серпня 2012 року (а.с. 21).
01 грудня 2005 року між СП ТОВ «Світловодськпобут» та  ОСОБА_1 було укладено договір про постачання теплової енергії.
Відповідно до вказаного договору СП ТОВ «Світловодськпобут» зобов`язалося постачати теплову енергію споживачу з метою гарячого водопостачання та опалення приміщення за адресою АДРЕСА_1 , а споживач зобов`язався сплачувати за використану теплову енергію. 
Пунктом 7.1 вказаного договору, термін дії договору складає 1 рік з моменту його підписання. Якщо за місяць до закінчення терміну дії договору ні одна зі сторін не виявить бажання внести в нього зміни або доповнення, він продовжується на кожний наступний рік (а.с. 6-8).
Встановлено, що позивач надавав послуги централізованого опалення у м. Світловодську (а. с. 9-18, 23-33).
В матеріалах справи міститься довідка СП ТОВ «Світловодськпобут» про заборгованість ОСОБА_1 за послуги СТ ТОВ «Світловодськпобут» по особовому рахунку № НОМЕР_1 за період з 01 жовтня 2015 року по 01 вересня 2020 року і яка складає - 19905,45 грн. 
Відповідно до розрахунку сума, на яку збільшився розмір заборгованості внаслідок інфляційних процесів по особовому рахунку № 216 складає 2432,82 грн., три відсотки річних від простроченої суми становить 2115,46 грн. (а. с. 20).
Доводи апеляційної скарги спрямовані на те, що позивач свій обов`язок щодо надання житлово - комунальних послуг з теплопостачання виконував не належним чином.
Згідно з п. 5 ч. 3 ст. 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» споживач зобов`язаний оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом.
Відповідно до ч. 2 ст. 32 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», розмір плати за комунальні послуги розраховується виходячи з розміру затверджених цін/тарифів та показань засобів обліку або за нормами, затвердженими у встановленому порядку.
Відповідно до ст. 25 Закону України «Про теплопостачання», у разі відмови споживача оплачувати споживання теплової енергії теплопостачальної організації остання має право на стягнення заборгованості.
Закон України «Про житлово-комунальні послуги» регулює відносини, що виникають у процесі надання та споживання житлово-комунальних послуг.
Відповідно до ч. 2 ст. 27 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» у разі ненадання, надання неналежної якості послуги з управління багатоквартирним будинком споживач має право викликати управителя для перевірки якості наданих послуг.
Порядок перевірки якості надання комунальних послуг та якості послуги з управління багатоквартирним будинком встановлюється Кабінетом Міністрів України, якщо інше не передбачено законом (ч. 3 ст. 27 Закону України «Про житлово-комунальні послуги»).
За результатами перевірки якості надання комунальних послуг або якості послуг з управління багатоквартирним будинком складається акт-претензія, який підписується споживачем та виконавцем комунальної послуги або управителем (щодо послуги з управління багатоквартирним будинком) (ч. 4 ст. 27 Закону України «Про житлово-комунальні послуги»).
Згідно п.п. 1 п. 29 Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення споживач має право на зменшення розміру плати у разі надання послуг не в повному обсязі, зниження їх якості, зокрема відхилення їх кількісних та/або якісних показників від затверджених нормативів (норм) споживання.
Розділом 33, 34 Порядку проведення перевірки відповідності якості надання деяких комунальних послуг та послуг з управління багатоквартирним будинком параметрам, передбаченим договором про надання відповідних послуг, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 27 грудня 2018 р. № 1145, передбачено порядок складання актів-претензій про неналежне надання або ненадання послуг.
Проте, відповідач не надав доказів, що він звертався до позивача із вимогою про припинення договору №21 про постачання теплової енергії від 01.12.2005, а тому договір у відповідності п 7.1 даного договору вважається продовженим та таким, що підлягає виконанню його сторонами.
Відповідач з претензіями про неналежне надання йому послуг із теплопостачання до позивача не звертався. 
Вимог про перерахунок заборгованості за період відсутності опалення у житлі не висував. 
В матеріалах справи відсутні будь – які докази про відключення квартири від внутрішньо будинкових мереж ЦО і ГВП, затвердженим рішенням міжвідомчої комісії з розгляду питань відключення від мереж ЦО ГВП.
Оскільки СП ТОВ «Світловодськпобут» є постачальником теплової енергії в житловий будинок де власником квартири є відповідач і даний будинок забезпечується централізованим опаленням, що підтверджується наявністю договірних правовідносин та особовим абонентським рахунком і ці договірні відносини не були припинені, а тому відповідач має сплачувати заборгованість за надані послуги. 
Тому, колегія суддів погоджується із висновком суду першої інстанції і не знаходить підстав для задоволення апеляційної скарги, оскільки рішення суду першої інстанції є обґрунтованим і законним.
Керуючись ст.ст. 368, 374, 375, 381, 382, 383, 384 ЦПК України, Кропивницький апеляційний суд,- 
П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу  ОСОБА_1 - залишити без задоволення. 
Рішення Світловодського міськрайонного суду Кіровоградської області від 27 січня 2021 року – залишити без змін.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена у касаційному порядку до Верховного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.
18.06.2021 - складено постанову. 

Головуючий суддя                                                                                 О.Л. Дуковський 
Судді                                                                                                         А.М. Головань
                                                                               Л.М.Дьомич