ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А
і м е н е м  У к р а ї н и

07 квітня 2021 року 	м.Дніпро	справа № 160/8961/20	

Третій апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:
головуючого - судді  Баранник Н.П.,
суддів:  Малиш Н.І., Щербака А.А.,     
розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 06 жовтня 2020 року                              у справі № 160/8961/20 (суддя Юрков Е.О., повний текст рішення складено 06.10.2020р.) за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:
           ОСОБА_1 (далі - позивач) звернулась до суду з позовом, в якому просила:
          - визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області (далі - відповідач) щодо нездійснення ОСОБА_1 перерахунку щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці згідно заяви від 28.02.2020 року на підставі довідки про суддівську винагороду від 24 лютого 2020 року, виданої Територіальним управлінням державної судової адміністрації України в Дніпропетровській області за № Б-с-379;
          - рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області від 26.03.2020 року № 2440/03.17-22 про відмову у перерахунку довічного утримання судді у відставці - скасувати;
          - зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області здійснити перерахунок та виплату щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці ОСОБА_1 (рнокпп - НОМЕР_1 ) у розмірі 82 % грошового утримання працюючого судді Криворізького районного суду Дніпропетровської області, за довідкою Територіального управління державної судової адміністрації України в Дніпропетровській області про суддівську винагороду від 24 лютого 2020 року за № Б-с- 379, виходячи з розміру 128 642 грн. 40 коп., в тому числі: посадовий оклад - 75672,00грн., доплата за вислугу років (60%) - 45403,20 грн., доплата за перебування на адміністративній посаді в суді - 7567,20 грн., починаючи з 19 лютого 2020 року, з урахуванням раніше виплачених сум щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці, без обмеження граничного розміру щомісячного довічного грошового утримання.
          В обґрунтування своїх вимог позивач зазначала, що у зв`язку із прийняттям Рішення Конституційного Суду України від 18.02.2020 року №2-р/2020, для здійснення перерахунку щомісячного довічного грошового утримання Територіальним управлінням Державної судової адміністрації України в Дніпропетровській області за була видана довідка №Б-с-379 від 24.02.2020 про суддівську винагороду. Позивач 28.02.2020 року звернулася до відділу з питань перерахунків пенсії №12 Управління застосування пенсійного законодавства Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області з заявою та довідкою про суддівську винагороду. Відділом з питань перерахунку пенсій №12 управління застосування пенсійного законодавства Головного управлінні Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області листом №2440/03.17-22 від 26.03.2020 року позивача повідомлено про відмову в перерахунку щомісячного довічного грошового утримання.
          Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 06 жовтня              2020 року позовні вимоги задоволено частково:
          - визнано протиправним та скасовано рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області від 26.03.2020 року № 2440/03.17-22 про відмову ОСОБА_1 у перерахунку довічного утримання судді у відставці;
          - зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області здійснити перерахунок та виплату щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці ОСОБА_1 (рнокпп - НОМЕР_1 ) у розмірі 82 % грошового утримання працюючого судді Криворізького районного суду Дніпропетровської області, за довідкою Територіального управління державної судової адміністрації України в Дніпропетровській області про суддівську винагороду від 24 лютого 2020 року за № Б-с- 379, виходячи з розміру 128 642 грн. 40 коп., в тому числі : посадовий оклад - 75672,00грн., доплата за вислугу років (60%) - 45403,20 грн., доплата за перебування на адміністративній посаді в суді - 7567,20 грн., починаючи з 19 лютого 2020 року, з урахуванням раніше виплачених сум щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці, без обмеження граничного розміру щомісячного довічного грошового утримання.
          В задоволенні іншої частини вимог відмовлено.
          Із рішенням суду не погодився відповідач, ним була подана апеляційна скарга. В скарзі посилаючись на неправильне застосування судом норм матеріального права, відповідач просить скасувати рішення суду першої інстанції в частині зобов`язання здійснити перерахунок та виплату щомісячного довічного грошового утримання позивачу у розмірі 82% без обмеження граничного розміру щомісячного довічного грошового утримання та прийняти нове рішення про відмову в задоволенні цих позовних вимог.
          В обґрунтування апеляційної скарги зазначає, що задоволенню в адміністративному судочинстві підлягають лише ті вимоги, які відновлюють порушені права, свободи чи інтереси особи в сфері публічно-правових відносин. Право на судовий захист має лише та особа, яка є суб`єктом (носієм) порушених прав, свобод чи інтересів, Тож для того, щоб особі було надано судовий захист, суд встановлює, чи особа дійсно має порушене право, свободу чи інтерес, і це право, свобода чи інтерес порушено відповідачем саме в спірних публічно-правових відносинах. Оскільки позовні вимоги про зобов`язання відповідача здійснити перерахунок та виплату щомісячного довічного грошового утримання позивачу у розмірі 82% без обмеження граничного розміру щомісячного довічного грошового утримання спрямовані на майбутній захист прав, свобод та інтересів позивача, які на час розгляду справи судом не були порушені, підстави для задоволення таких вимог відсутні.
          Позивачем надіслано відзив на апеляційну скаргу відповідача, у якому вказує, що вважає доводи скарги безпідставними. Рішення суду першої інстанції в частині відмови в задоволенні частини позовних вимог не оскаржила. Просить рішення суду першої інстанції залишити без змін.
          Крім того, позивач подала заяву про закриття апеляційного провадження як помилково відкритого, оскільки відповідачем порушено строк на апеляційне оскарження рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 06 жовтня 2020 року, а аргументи на поновлення такого строку не містять доводів, які б свідчили про наявність об`єктивних причин на його поновлення.
          Колегія суддів зазначає, що при вирішенні питання про відкриття апеляційного провадження судом було надано оцінку наведеним причинам, зазначеним відповідачем у заяві про поновлення строку на апеляційне оскарження. Такі причини були визнані поважними, у зв`язку з чим судом вирішено поновити відповідачу строк на апеляційне оскарження рішення.
          Колегія суддів не вбачає підстав інших для закриття апеляційного провадження, тому заява позивача задоволенню не підлягає.
          Розгляд справи здійснено в порядку письмового провадження у відповідності до приписів ст.311 КАС України.
          Колегія суддів, перевіривши доводи апеляційної скарги, матеріали справи, приходить до висновку, що скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.
          З матеріалів справи встановлено, що рішенням Дніпропетровської обласної ради народних депутатів “Про зміни у складі районних та міських судів області” від 18.04.1995 року № 25-3/XXII ОСОБА_1 обрана суддею Криворізького районного суду.
          Указом Президента України № 35/99 від 19.01.1999 року призначено ОСОБА_1 головою Криворізького районного суду Дніпропетровської області.
          Постановою Верховної Ради України від 20.04.2000 року № 1653-ІІІ позивача обрано безстроково суддею Криворізького районного суду Дніпропетровської області.
          Постановою Верховної Ради України від 08 вересня 2016 року № 1515-VІІІ “Про звільнення суддів” відповідно до пункту 9 частини п`ятої статті 126 Конституції України позивача звільнено з посади судді Криворізького районного суду Дніпропетровської області та наказом Криворізького районного суду Дніпропетровської області від 16.09.2016 року № 41-к позивача відраховано зі штату суду у зв`язку з виходом у відставку.
           ОСОБА_1 перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області та отримує щомісячне довічне грошове утримання судді у відставці у розмірі 82 % суддівської винагороди, обчисленої відповідно до Закону України “Про судоустрій і статус суддів”. Розмір щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці позивача станом на 01.03.2020 року склав 43 952,82 грн.
          У зв`язку зі зміною розміру складових суддівської винагороди судді, який працює на відповідній посаді, 14.01.2020 року позивач звернулась до відповідача з заявою про перерахунок щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці, з наданням довідки про суддівську винагороду для обчислення щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці від 09.01.2020 № Б-с-55, виданої Територіальним управлінням Державної судової адміністрації України у Дніпропетровській області.
          Вказана довідка видана ОСОБА_1 відповідно до Додатку 2 до Порядку подання документів для призначення (перерахунку) і виплати щомісячного довічного грошового утримання суддям у відставці органами Пенсійного фонду України, про те, що станом на 01.01.2020 року суддівська винагорода, яка враховується при призначенні/перерахунку його щомісячного довічного грошового утримання як судді у відставці складає 53601,00 грн., у тому числі: посадовий оклад - 31530,00 грн.; доплата за вислугу років - 18918,00 грн.; доплата за перебування на адміністративній посаді в суді - 3153,00 грн.; доплата за науковий ступінь - 0,00 грн.; доплата за роботу, що передбачає доступ до державної таємниці - 0,00 грн.; щомісячна доплата відповідно до частини шостої статті 135 Закону України “Про судоустрій і статус суддів” - 0, 00 грн.
           28.02.2020 року позивач звернулася до відповідача з заявою про перерахунок щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці з наданням довідки про суддівську винагороду для обчислення щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці № Б-с-379 від 24.02.2020 року, виданої Територіальним управлінням Державної судової адміністрації України у Дніпропетровській області.
          Довідка про суддівську винагороду для обчислення щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці № Б-с-379 від 24.02.2020 року, видана Територіальним управлінням державної судової адміністрації України в Дніпропетровській області станом на 18.02.2020 року, та містить розмір суддівської винагороди, яка враховується при призначенні/перерахунку його щомісячного довічного грошового утримання як судді у відставці – 128 642,40 грн., у тому числі: посадовий оклад - 75672,00 грн.; доплата за вислугу років - 45403,20 грн.; доплата за перебування на адміністративній посаді в суді - 7567,20 грн.; доплата за науковий ступінь - 0,00 грн.; доплата за роботу, що передбачає доступ до державної таємниці - 0,00 грн.; щомісячна доплата відповідно до частини шостої статті 135 Закону України “Про судоустрій і статус суддів” - 0, 00 грн.
          Листом від 26.03.2020 року № 2440/03.17-22 відповідачем відмовлено у проведенні перерахунку щомісячного довічного грошового утримання судді на підставі довідки                     № Б-с-379 від 24.02.2020 року, з посиланням на те, що право на перерахунок щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці, який не проходив кваліфікаційного оцінювання, не призначався на посаду судді за результатами конкурсу, проведеного після набрання чинності Законом України «Про судоустрій і статус суддів», не пропрацював на посаді судді щонайменше три роки з дня прийняття щодо нього відповідного рішення за результатами кваліфікаційного оцінювання або конкурсу, за зверненнями що надходять після 18.02.2020 року, виникає згідно статті 142 цього Закону. Суддям у відставці, яким за зверненнями до 18.02.2020 року перерахунок проведено з 01.01.2020 року, виходячи з розміру суддівської винагороди, обчисленої відповідно до положень Закону України “Про судоустрій і статус суддів” № 2453-VI від 07.07.2010 року, перерахунок буде здійснюватися при збільшенні розміру суддівської винагороди після 18.02.2020 року.
          Вважаючи безпідставною відмову у перерахунку довічного грошового утримання судді у відставці, позивач звернулась до суду з цим позовом.
          Задовольняючи позов, суд першої інстанції в частині, яка була оскаржена відповідачем, зазначив, що з дня ухвалення Конституційним Судом України рішення від 18.02.2020 року № 2-р/2020 Закон №1402-VIII не містить норм, які б по-різному визначали порядок обчислення розміру щомісячного довічного грошового утримання суддів у відставці.
          Переглядаючи рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів зазначає наступне.
          Відповідно до статті 55 Конституції України кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб. Кожен має право будь-якими не забороненими законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань.
          Завданням адміністративного судочинства згідно з частиною першою статті 2 КАС України є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.
          З аналізу викладеного колегія суддів зазначає, що завдання адміністративного судочинства полягає у захисті саме порушених прав особи в публічно-правових відносинах. При цьому захист прав, свобод та інтересів осіб передбачає наявність встановленого судом факту їх порушення.
          Рішення, прийняті суб`єктами владних повноважень, дії, вчинені ними під час здійснення управлінських функцій, а також невиконання повноважень, встановлених законодавством (бездіяльність), можуть бути оскаржені до суду відповідно до частин першої, другої статті 55 Конституції України, статей 2, 5 КАС України.
          Обов`язковою умовою надання правового захисту судом є наявність відповідного порушення суб`єктом владних повноважень прав, свобод або інтересів особи на момент її звернення до суду. Порушення має бути реальним, стосуватися (зачіпати) зазвичай індивідуально виражених прав чи інтересів особи, яка стверджує про їх порушення.
          Таким чином, гарантоване статтею 55 Конституції України й конкретизоване у законах України право на судовий захист передбачає можливість звернення до суду за захистом порушеного права, але вимагає, щоб стверджувальне порушення було обґрунтованим. Відсутність порушеного права чи невідповідність обраного позивачем способу його захисту способам, визначеним законодавством, встановлюється при розгляді справи по суті, і є підставою для прийняття судом рішення про відмову в позові.
          Визначення обсягу вимог, що підлягають судовому захисту є диспозитивним правом позивача. При цьому, підстави, з якими позивач пов`язує виникнення у нього права на звернення до суду і для задоволення його вимог визначаються позивачем самостійно. Суд під час ухвалення рішення вирішує, зокрема, чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються і яку правову норму належить застосувати до цих правовідносин (стаття 244 КАС України).
          Враховуючи вищезазначене, судовому захисту підлягають лише порушені права, свободи і інтереси фізичних або права і інтереси юридичних осіб, а не можливість їх порушення в майбутньому.
          Судом першої інстанції зроблений вірний висновок, що після визнання неконституційними положень пункту 25 розділу ХІІ “Прикінцеві та перехідні положення” Закону № 1402-VIII позивач, як суддя у відставці, набула право на перерахунок розміру щомісячного довічного грошового утримання, виходячи з розміру суддівської винагороди, обчисленої відповідно до статті 135 та підпункту 4 пункту 24 розділу ХІІ “Прикінцеві та перехідні положення” Закону №1402-VIII, які визначають розмір суддівської винагороди працюючого судді.
          Такий висновок відповідає правовій позиції Верховного Суду, яка викладена у рішенні від 16 червня 2020 року у справі №620/1116/20 за результатами розгляду зразкової справи.
          Проте, колегія суддів вважає передчасним висновок суду про наявність підстав для зобов`язання відповідача провести перерахунок та виплату позивачу щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці в розмірі 82% грошового утримання судді, який працює на відповідній посаді, без обмеження граничного розміру.
          Як свідчать матеріали справи, предметом оскарження до суду були дії відповідача, які полягали у непроведенні перерахунку та виплати щомісячного довічного грошового утримання судді на підставі поданої позивачем довідки.
          Отже, перерахунок відповідачем ще не проведений, що виключає правові підстави для зазначення у резолютивній частині рішення будь-якої інформації окрім тієї, що пов`язана зі здійсненням такого перерахунку на підставі відповідної довідки.
          Враховуючи викладене вище, апеляційну скаргу слід задовольнити, рішення суду першої інстанції необхідно скасувати в оскарженій частині. В решті рішення суду першої інстанції слід залишити без змін.
          Керуючись ст.311, п.2 ч.1 ст.315, 317, ст.ст.322, 325, 329 КАС України, суд

ПОСТАНОВИВ:
          Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області - задовольнити.
          Рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 06 жовтня 2020 року у справі № 160/8961/20 - скасувати в частині задоволених позовних вимог про зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області провести перерахунок та виплату ОСОБА_1 щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці в розмірі 82% суддівської винагороди, без обмеження граничного розміру, та ухвалити нове судове рішення про відмову в задоволенні цієї частини позовних вимог.
          В решті рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 06 жовтня 2020 року у справі № 160/8961/20 - залишити без змін.
          Постанова Третього апеляційного адміністративного суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду у випадках та в строки, визначені статтями 328,329 КАС України.
   
Головуючий - суддя                                                                      Н.П. Баранник 

                               суддя                                                                      Н.І. Малиш 

                               суддя                                                                      А.А. Щербак