ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
22 червня 2021 року
м. Харків
Справа № 953/2462/21
Провадження № 22-ц/818/2908/21
Харківський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:
Головуючого Хорошевського О.М.
Суддів Бурлака І.В., Котелевець А.В.
за участю секретаря Пузікової Ю.С.
Учасники справи:
Позивач - ОСОБА_1 
Відповідач - ОСОБА_2 , Харківської обласної організації Всеукраїнської громадської організації інвалідів «Союз Чорнобиль України», Громадської організації «Харківського обласного об`єднання інвалідів «Чорнобилець Харківщини»
Треті особи Громадська спілка «Міжнародне неурядове об`єднання інвалідів «Ветерани Чорнобиля за мир та злагоду», Товариство з обмеженою відповідальністю ЧП «Координатор»,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у місті Харкові цивільну справу
за апеляційною скаргою   ОСОБА_1 на ухвалу Київського районного суду м. Харкова від 22 лютого 2021 року, постановлену суддею Божко В.В., 
у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , Харківської обласної організації Всеукраїнської громадської організації інвалідів «Союз Чорнобиль України», Громадської організації «Харківського обласного об`єднання інвалідів «Чорнобилець Харківщини», треті особи Громадська спілка «Міжнародне неурядове об`єднання інвалідів «Ветерани Чорнобиля за мир та злагоду», Товариство з обмеженою відповідальністю ЧП «Координатор», про захист честі гідності та ділової репутації,
УСТАНОВИВ:
У лютому 2021 року ОСОБА_1 звернувся до суду із позовом про захист честі, гідності та ділової репутації.
19 лютого 2021 року ОСОБА_1 подав заяву про забезпечення позову, в якому просив:
1.зобов`язати відповідачів Харківську обласну організацію Всеукраїнської громадської організації інвалідів «Союз Чорнобиль України» Громадську Організацію «Харківське обласне об`єднання інвалідів «Чорнобилець Харківщини» та  ОСОБА_2  негайно встановити технологічні обмеження можливості та умов для перепоширення іншими особами інформації про позивача  ОСОБА_1  та про третю особу Громадську Спілку «Міжнародне неурядове об`єднання інвалідів «Ветерани Чорнобиля за мир та злагоду», яка викладена відповідачами на вебсайті http//www.chernobyl.kh/ua , але без її видалення, шляхом тимчасової заборони вільного доступу іншими користувачами до публікації «ВНИМАНИЕ СРОЧНО ТРЕБУЕТСЯ ПОМОЩЬ!» від 27.01.2021 року на вебсайті http//www.chernobyl.kh/ua ; 
2.зобов`язати Товариство з обмеженої відповідальністю «ЧП Координатор», яке виконує функції адміністрування та технічної підтримки публічного домену другого рівня «.Kh.UA», негайно встановити технологічні обмеження можливості та умов для перепрошення іншими особами інформації про позивача ОСОБА_1 та про третю особу Громадську Спілку «Міжнародне неурядове об`єднання інвалідів «Ветерани Чорнобиля за мир та злагоду», яка викладена відповідачами на вебсайті http//www.chernobyl.kh/ua , але без ії видалення, шляхом тимчасової заборони вілного доступу іншими користувачами до публікації « «ВНИМАНИЕ СРОЧНО ТРЕБУЕТСЯ ПОМОЩЬ!» від 27.01.2021 року на вебсайті http//www.chernobyl.kh/ua; 
3.накласти арешт на грошові кошти в розмірі 107 500 (сто сім тисяч п`ятсот) гривень 00 копійок, що належні ОСОБА_2 в розмірі, що відповідає розміру позовних вимог, які включають в себе 100 000 гривень 00 копійок відшкодування позивачу моральної шкоди за розповсюдження недостовірної інформації, а також 7500 гривень 00 копійок пропорційно частині судових витрат позивача, що очікуються та пов`язані з розглядом судової справи; а саме арешту на грошові кошти в розмірі 107 500 (сто сім тисяч п`ятсот) гривень 00 копійок, що є на рахунках відповідача ОСОБА_2 ; 
4.накласти арешт на грошові кошти в розмірі 55 884 (п`ятдесят п`ять тисяч вісімсот вісімдесят чотири ) гривні 33 копійки, що належні Харківській обласній організації Всеукраїнської громадської організації інвалідів «Союз Чорнобиль України» в розмірі, що відповідає розміру позовних вимог, які включають в себе 50 000 гривень 00 копійок відшкодування позивачу моральної шкоди за розповсюдження недостовірної інформації, а також 3 750 гривень 00 копійок пропорційно частині судових витрат позивача, що очікуються та пов`язані з розглядом судової справи, а також 2 134 грн 33 коп. пропорційно частині судових зборів, що повинні були складати за подання до суду позовної заяви про захист честі, гідності та ділової репутації позивача, а саме вимоги немайнового характеру та вимог в позовній заяві про відшкодування моральної шкоди, а також за подання до суду заяв про забезпечення доказів та позову, 
5.накласти арешт на грошові кошти в розмірі 55884(п`ятдесят п`ять тисяч вісімсот вісімдесят чотири) гривні 33 копійки, що є на рахунках відповідача Харківської обласної організації Всеукраїнської громадської організації «Союз Чорнобиль України»; накласти арешт на грошові кошти в розмірі 55 884 ( п`ятдесят п`ять тисяч вісімсот вісімдесят чотири ) гривні 33 копійки, що належні Громадській Організації «Харківське обласне об`єднання інвалідів «Чорнобилець Харківщини» в розмірі, що відповідає розміру позовних вимог, які включають в себе 50 000 гривень 00 копійок відшкодування позивачу моральної шкоди за розповсюдження недостовірної інформації, а також 3 750 гривень 00 копійок пропорційно частині судових витрат позивача, що очікуються та пов`язані з розглядом судової справи, а також 2 134 грн. 33 коп. пропорційно частині судових зборів, що повинні були складати за подання до суду позовної заяви про захист честі, гідності та ділової репутації позивача, а саме вимоги немайнового характеру та вимог в позовній заяві про відшкодування моральної шкоди, а також за подання до суду заяв про забезпечення доказів та позову, а саме арешту на грошові кошти в розмірі 55 884 ( п`ятдесят п`ять тисяч вісімсот вісімдесят чотири ) гривні 33 копійки, що є на рахунках відповідача Громадської Організації «Харківське обласне об`єднання інвалідів «Чорнобилець Харківщини».
В обґрунтування поданої заяви позивач зазначає, що невжиття заходів забезпечення може унеможливити виконання рішення суду.
Ухвалою Київського районного суду м. Харкова від 22 лютого 2021 року залишено без задоволення заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову.
Не погодившись з ухвалою суду першої інстанції ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу в якій посилаючись на порушення судом норм процесуального права просить, ухвалу скасувати, вжити заходи забезпечення позову.
Апеляційна скарга вмотивована тим, що судом першої інстанції не повністю встановлено обставини справи. Зазначає, що предметом позову є публікація розміщена в мережі інтернет на веб-сайті « ІНФОРМАЦІЯ_1 » ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_2 «Увага терміново потрібна допомога»!», яка містить недостовірну інформацію, та таку, що порушує нематеріальні права позивача та третьої особи. Також серед вимог позовної заяви є вимога про стягнення моральної шкоди, оскільки відповідачі можуть зняти кошти які знаходяться на їх рахунках, що унеможливить виконання рішення суду.
Відзиву на апеляційну скаргу не надходило.
Перевіряючи законність і обґрунтованість ухвали суду в межах доводів та вимог апеляційної скарги, судова колегія вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Відмовляючи у задоволенні заяви про забезпечення позову суд першої інстанції виходив із того, що позивач звернувшись із заявою про забезпечення позову, не надав суду належних підтверджуючих відомостей на обґрунтування доцільності вжиття заходів забезпечення позову, а лише висловлене припущення про подальшу неможливість виконання рішення суду. При цьому, судом не встановлено, що невжиття заходів забезпечення позову може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду. Крім цього, заявник просить вжити заходи забезпечення позову, які за змістом є тотожними закдоволенню заявлених позовних вимог.
Судова колегія погоджується з такими висновками суду першої інстанції з огляду на наступне.
Відповідно до ч. 1 ст. 149 ЦПК України, суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову.
Частиною 2 статті 149 ЦПК України передбачено, що забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.
Відповідно до ч. 3 ст. 150 ЦПК України, заходи забезпечення позову, крім арешту морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги, мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.
Співмірність передбачає співвідношення судом негативних наслідків від вжиття заходів забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати в результаті невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, вартості майна, на яке він заявляє клопотання накласти арешт, чи майнових наслідків заборони відповідачу здійснювати певні дії.
Ці обставини є істотними і необхідними для забезпечення позову.
Інститут забезпечення позову являє собою сукупність встановлених законом заходів, що вживаються судом за клопотанням осіб, які беруть участь у справі, якщо у них існують побоювання, що виконання ухваленого у справі рішення виявиться у майбутньому утрудненим чи неможливим.
Отже, умовою застосування заходів забезпечення позову є достатньо обґрунтоване припущення, що невжиття таких заходів може утруднити або унеможливити виконання рішення по суті позовних вимог.
Забезпечення позову є тимчасовим обмеженням і його значення полягає в тому, що ним захищаються законні інтереси позивача на той випадок, коли відповідач буде діяти недобросовісно або коли невжиття заходів забезпечення позову може потягти за собою неможливість виконання судового рішення. Крім цього, інститут забезпечення позову захищає в рівній мірі інтереси як позивача, так і відповідача.
Цивільний процесуальний закон не зобов`язує при розгляді питань про забезпечення позову перевіряти обставини, які мають значення для справи, а лише запобігає ситуації, при якій може бути утруднено чи стане неможливим виконання рішення у разі задоволення позову.
Відповідно до роз`яснень, які містяться в пунктах 1, 4 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» № 9 від 22 грудня 2006 року, заходи забезпечення позову застосовуються для того, щоб гарантувати виконання можливого рішення суду і повинні застосовуватися лише у разі необхідності, оскільки безпідставне звернення до даних дій може спричинити порушення прав та законних інтересів інших осіб, чи учасників процесу.
Розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам. При встановленні зазначеної відповідності слід враховувати, що вжиті заходи не повинні перешкоджати господарській діяльності юридичної особи. Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів.
Таким чином, у вирішенні питання про забезпечення позову суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.
Як вбачається з матеріалів справи, предметом позову є визнання недостовірною та спростування чітко визначеної інформації, що міститься у статті, розміщеній у мережі Інтернет.
Разом з цим, у заяві про забезпечення позову позивач просить заборонити поширення інформації. При цьому, заявник не наводить доводів про те, що заборона такого поширення є необхідним заходом для забезпечення фактичного виконання судового рішення в разі задоволення позову.
Такий захід забезпечення позову фактично перешкоджатиме здійсненню відповідачем своєї діяльності та може призвести до порушення права відповідача та невизначеного кола третіх осіб на доступ до інформації.
Також із позовної заяви та заяви про забезпечення позову вбачається, що позивач не надав жодних належних та допустимих доказів на підтвердження того, що у разі невжиття заходів забезпечення позову існує реальна загроза невиконання чи ускладнення виконання можливого рішення суду відповідачами з огляду на категорію спору та характер заявлених позовних вимог.
Отже, заходи забезпечення позову, на застосуванні яких наполягає позивач не ґрунтуються на вимогах необхідності, достатності, та співмірності із заявленими позовними вимогами.
Щодо доводів апеляційної скарги про необхідність накладення арешту на рахунки судова колегія зазначає наступне.
Так, згідно п. 9 ч. 1 ст. 2 Закону України «Про банки та банківську діяльність», банківські рахунки - це рахунки, на яких обліковуються власні кошти, вимоги, зобов`язання банку стосовно його клієнтів і контрагентів та які дають можливість здійснювати переказ коштів за допомогою банківських платіжних інструментів.
У відповідності до правових висновків, сформованих у постанові Верховного Суду від 25 вересня 2019 року у справі № 320/3560/18, арештовані кошти слід обмежувати розміром суми позову та можливих судових витрат. Накладення судом арешту на рахунки боржника чинним законодавством не передбачене, але суд вправі накласти арешт на кошти, які обліковуються на рахунках у банківських установах або в інших кредитно-фінансових установах, у межах розміру сум позовних вимог та можливих судових витрат. Відомості про наявність рахунків, їх номери та назви відповідних установ, в яких вони відкриті, надаються суду заявником.
Зокрема, заявником суду повинні бути надані відомості щодо конкретного індивідуально визначеного майна, яке належить відповідачу та щодо якого мають вживатись заходи забезпечення позову.
З урахуванням наведених вище норм процесуального законодавства в сукупності з наведеними вище висновками Верховного суду, оцінивши доводи представника позивачів щодо необхідності вжиття заходів забезпечення позову, суд зауважує, що в заяві про забезпечення позову не зазначено будь-яких відомостей щодо конкретних індивідуально визначених грошових коштів, що належить на праві власності саме відповідачам, а також відомостей про наявність рахунків, їх номери та назви відповідних установ, в яких вони відкриті. 
Крім того, не доведено факт того, що невжиття саме таких за обсягом заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання в подальшому рішення суду у даному спорі. Наявність майнової вимоги не є підставою для накладення арешту на рахунки.
Відповідно до статті 375 ЦПК Українисуд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Керуючись статтями 367 - 369, 374, 375, 381 - 384 ЦПК України, суд
п о с т а н о в и в:
Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення.
Ухвалу Київського районного суду м. Харкова від 22 лютого 2021 року - залишити без змін.
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття. Касаційна скарга може бути подана протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту постанови безпосередньо до Верховного Суду в порядку ст.389 ЦПК України.
Головуючий                                                                О.М.Хорошевський

Судді                                                                        І.В.Бурлака

А.В.Котелевець

повний текст постанови складено 24 червня 2021 року