УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
19 квітня 2021 року
м. Київ
справа №344/1779/20
провадження № 51-1912ск21
 
Верховний Суд колегією суддів Першої судової палати Касаційного кримінального суду (далі – Суд, колегія суддів) у складі:
 
головуючого                       ОСОБА_1 , 
суддів:                                  ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , 
 
розглянув касаційну скаргу потерпілого ОСОБА_4 на ухвалу Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 13 липня 2020 року та ухвалу Івано-Франківського апеляційного суду від 05 жовтня 2020 року і
 
ВСТАНОВИВ:
Ухвалою Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 13 липня 2020 року звільнено ОСОБА_5 від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 Кримінального кодексу України (далі – КК) у зв`язку із закінченням строків давності на підставі ст. 49 КК, а кримінальне провадження щодо нього відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 284 Кримінального процесуального кодексу України (далі – КПК) закрито.
Цивільний позов ОСОБА_4 до ОСОБА_5 про відшкодування майнової та моральної шкоди, завданої вчиненням злочину – залишено без розгляду, а потерпілому роз`яснено, що він вправі звернутись до суду з таким позовом в порядку цивільного судочинства.
Вирішено питання щодо процесуальних витрат та речових доказів.
Ухвалою Івано-Франківського апеляційного суду від 05 жовтня 2020 року вищевказану ухвалу суду першої інстанції залишено без змін.
Потерпілий ОСОБА_4 12 квітня 2021 року, поза межами строку на касаційне оскарження, подав касаційну скаргу, в якій зазначив, що пропустив строк на касаційне оскарження вказаних судових рішень через хворобу.
Відповідно до вимог ч. 2 ст. 426 КПК касаційна скарга на судові рішення може бути подана протягом трьох місяців з дня проголошення судового рішення судом апеляційної інстанції, а засудженим, який тримається під вартою, – в той самий строк з дня вручення йому копії судового рішення.
Порядок обчислення процесуальних строків визначений ст. 115 КПК. Частиною 4 вказаної норми процесуального закону визначено, що при обчисленні строків місяцями строк закінчується у відповідне число останнього місяця. Якщо закінчення строку, який обчислюється місяцями, припадає на той місяць, який не має відповідного числа, то строк закінчується в останній день цього місяця.
Як вбачається із копій судових рішень потерпілий, був присутній під час проголошення ухвали апеляційного суду 05 жовтня 2020 року, подав касаційну скаргу до суду касаційної інстанції 12 квітня 2021 року, тобто після закінчення визначеного ч. 2 ст. 426 КПК строку на касаційне оскарження.
Частиною 1 ст. 117 КПК передбачено, що строк виконання процесуальних дій поновлюється лише в тому випадку, якщо судом буде визнано поважність причин його пропуску.
Правило дотримання тримісячного строку для подання касаційної скарги має на меті гарантувати правову визначеність і забезпечити, щоб кримінальні провадження розглядалися впродовж розумного часу, не змушуючи зацікавлених осіб перебувати у стані невизначеності. При цьому це правило надає сторонам кримінального провадження достатній строк для роздумів, у межах якого вони зобов`язані (мають право) вчинити процесуальну дію, чітко визначити свої аргументи та окреслити правову позицію. 
Під поважними причинами слід розуміти лише ті обставини, які були чи об`єктивно є непереборними, тобто не залежать від волевиявлення особи, пов`язані дійсно з істотними обставинами, перешкодами, труднощами, що унеможливлювали своєчасне звернення до суду у визначений законом строк. 
Потерпілий ОСОБА_4 у касаційній скарзі зазначив, що пропустив строк на касаційне оскарження вказаних судових рішень, через тривале перебування на стаціонарному і амбулаторному лікуванні. На підтвердження зазначеного потерпілий долучає до скарги медичну довідку про його перебування на лікуванні, а саме: консультаційний висновок спеціаліста про перебування на амбулаторному лікуванні з 28 грудня 2020 року по 12 квітня 2021 року.
Однак посилання потерпілого ОСОБА_4 на вищевказані обставини для поновлення, є такими, що, на думку колегії суддів, не свідчать про наявність істотних перешкод чи поважних причин для реалізації права на подання касаційної скарги в строк, визначений законодавством.
Як убачається зі змісту касаційної скарги потерпілого, долучених до неї копій судових рішень та медичної довідки, з дня ухвалення рішення судом апеляційної інстанції (05 жовтня 2020 року) заявник мав достатньо часу для того, щоб скористатись установленими законом процедурами для оскарження ухвали суду апеляційної інстанції до касаційного суду.
Із доданого до касаційної скарги консультаційного висновку експерта вбачається, що ОСОБА_4 перебував на амбулаторному, а не стаціонарному лікуванні, як про це вказав скаржник, з 28 грудня 2020 року по 12 квітня 2021 року. 
Згідно з ч. 3 ст. 429 КПК  касаційна скарга повертається, якщо вона подана після закінчення строку касаційного оскарження і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку або суд касаційної інстанції за заявою такої особи не знайшов підстав для його поновлення.
За таких обставин, відповідно до п. 3 ч. 3 ст. 429 КПК, суд приходить до висновку, що касаційну скаргу слід повернути потерпілому у зв`язку з тим, що вона подана після закінчення строку касаційного оскарження.
Враховуючи викладене та керуючись п. 3 ч. 3 ст. 429, ст. 441 Кримінального процесуального кодексу України, Суд
ПОСТАНОВИВ:
Відмовити потерпілому  ОСОБА_4 у поновленні строку на касаційне оскарження ухвали Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 13 липня 2020 року та ухвали Івано-Франківського апеляційного суду від 05 жовтня 2020 року.
Повернути  ОСОБА_4 його скаргу.
Ухвала є остаточною і оскарженню не підлягає.
 
Судді:
 
ОСОБА_1                          ОСОБА_2                          ОСОБА_3