П О С Т А Н О В А 
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Справа №  560/1898/19 
Головуючий суддя 1-ої інстанції - Салюк П.І.   
Суддя-доповідач -  Шидловський В.Б.   
22 квітня 2021 року
м. Вінниця
Сьомий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:
головуючого судді:  Шидловського В.Б. 
суддів:  Боровицького О. А.  Матохнюка Д.Б. , 
за участю:
секретаря судового засідання: Стаднік Л. В., 
представника ОСОБА_1 та позивача - Шаталова А.Ф.,
представника відповідача  - Казарець О.А.,  

розглянувши  у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Хмельницького окружного адміністративного суду від 09 лютого 2021 року у справі за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Торговий дім "Хмельницькхліб" до Головного управління ДПС у Хмельницькій області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень, вимоги, 
В С Т А Н О В И В :
Рішенням Хмельницького окружного адміністративного суду по справі № 560/1898/19 від 30 жовтня 2019 року відмовлено у задоволенні позову ТОВ "ТД "Хмельницькхліб" до ГУ ДПС у Хмельницькій області.
Постановою Сьомого апеляційного адміністративного суду від 30 січня 2020 року відмовлено у задоволенні апеляційної скарги ТОВ "ТД "Хмельницькхліб", а рішення суду І інстанції залишено без змін.
Ухвалами Верховного Суду від 09 жовтня 2020 року та від 04 листопада 2020 року відмовлено у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ТОВ "ТД "Хмельницькхліб" на рішення Хмельницького окружного адміністративного суду від 30 жовтня 2019 року та постанову Сьомого апеляційного адміністративного суду від 30 січня 2020 року.
ОСОБА_1 звернулася до суду із заявою про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами по адміністративній справі №560/1898/20 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Торговий дім "Хмельницькхліб" до Головного управління ДПС у Хмельницькій області, в якій просить:
змінити рішення Хмельницького окружного адміністративного суду у справі №560/1898/19 від 30 жовтня 2019 року та визнати протиправним і скасувати податкове повідомлення-рішення форми "Р" від 20 березня 2019 року № 0002611404.
В обґрунтування вказаної заяви зазначає, що 30 листопада 2020 року відповідно умов договору купівлі-продажу частки у статутному капіталі, майнове право на частку у статутному капіталі юридичної особи ТОВ "ТД "Хмельницькхліб" продано новому власнику - ОСОБА_1 . Відповідно до акту приймання-передачі частки у статутному капіталі ТОВ "ТД "Хмельницькхліб", новий власник отримав у власність частку у статутному капіталі Товариства, що становить 100%. Згідно рішення учасника ТОВ "ТД "Хмельницькхліб" від 30 листопада 2020 року, новим власником Товариства прийнято рішення про звільнення директора товариства з 30 листопада 2020 року та призначення нового директора з 01 грудня 2020 року, зміну адреси місцезнаходження товариства. Позивач вказує на те, що під час здійснення процедури приймання-передачі установчих, господарських документів та печатки Товариства, а також даних бухгалтерського обліку та звітності, ОСОБА_1 , як новому власнику ТОВ "ТД "Хмельницькхліб" 01 грудня 2020 року стало відомо про наявність заборгованості Товариства перед бюджетом, зокрема внаслідок прийняття контролюючим органом ГУ ДФС у Хмельницькій області ряду податкових повідомлень-рішень, одним з таких податкових повідомлень-рішень є ППР форми "Р" від 20 березня 2019 року №0002611404, яким ТОВ "ТД "Хмельницькхліб" збільшено суму грошового зобов`язання з податку на прибуток в сумі 18312652,50 грн., в тому числі за податковими зобов`язаннями у сумі 12208435 грн. та штрафними (фінансовими) санкціями в сумі 6104217,50 грн. Як стверджує позивач, на прийняття вказаного податкового повідомлення - рішення вплинули наступні порушення, виявлені контролюючим органом під час перевірки Товариства: заниження інших операційних доходів за три квартали 2018 року в сумі 59 688 205 грн. за рахунок не віднесення до складу інших доходів зобов`язання - кредиторської заборгованості, яка не підлягала погашенню на дату балансу; заниження інших доходів за 3 квартал 2018 року в загальній сумі 2856978 грн. в результаті не віднесення до складу інших доходів безоплатно отриманого активу - пшениці фуражної; завищення інших операційних витрат за 2016 рік на суму 193757 грн., в результаті віднесення до їх складу суми податкового зобов`язання з ПДВ, донарахованого за результатами перевірки ГУ ДФС у Хмельницькій області згідно акту перевірки №0060/22-01-14-01/38776215 від 02 вересня 2016 року; завищення інших операційних витрат (рядок 2180 Звіту про фінансові результати форми №2) всього на 5131031 грн., в тому числі: у другому кварталі 2017 в сумі 574241 грн., третьому кварталі 2017 року в сумі 1019852 грн., четвертому кварталі 2017 року в сумі 788524 грн., першому кварталі 2018 року в сумі 761847 грн., другому кварталі 2018 року в сумі 924296 грн., третьому кварталі 2018 року в сумі 1062271 грн., в результаті віднесення до їх складу сум ПДВ, нарахованих не платником ПДВ на вартість постачання послуг на митній території України.
Позивачем також зазначено, що досліджуючи повноту формування показників рядку 2120 "Інші операційні доходи" Звіту про фінансові результати показників контролюючим органом було встановлено їх заниження за три квартали 2018 року в сумі 58688205 грн. за рахунок не віднесення до складу інших доходів зобов`язання - кредиторської заборгованості, яка не підлягала погашенню на дату балансу. Станом на 01 квітня 2017 року, 01 січня 2018 року, 30 вересня 2018 року кредиторська заборгованість ТОВ "ТД "Хмельницькхліб" перед ТОВ "Кіровоградспецснаб" по рахунку 68.3 "Внутрішньогосподарські розрахунки" обліковувалася в сумі 58688205,41 грн. Досліджуючи дану обставину, новим власником          ТОВ "ТД "Хмельницькхліб", згідно відомостей, що містяться в бухгалтерському обліку Товариства, встановлено, що вказана кредиторська заборгованість перед ТОВ "Кіровоградспецснаб", станом на 02 червня 2019 року - відсутня. Так, зазначена сума боргу була зменшена 05 січня 2018 року на 40278476,40 грн., 30 грудня 2018 року на 4292000,00 грн., 30 березня 2019 року на 10800000,00 грн. та 02 червня 2019 року залишкова сума боргу в сумі 3317729,01 зменшена до 0.
Позивач стверджує, що проаналізувавши рішення суду першої інстанції та постанову апеляційного суду у вищевказаній адміністративній справі, стало відомо, що зазначені обставини судами не досліджувались, однак мають вагоме значення для фактичних обставин справи, тому заявник звернувся до суду із заявою про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами.
Ухвалою Хмельницького окружного адміністративного суду від 09 лютого 2021 року в задоволенні заяви ОСОБА_1 про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами по адміністративній справі № 560/1898/19 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Торговий дім "Хмельницькхліб" до Головного управління ДПС у Хмельницькій області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень, вимоги - відмовлено.
Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, ОСОБА_1 подано апеляційну скаргу, в якій вона просить скасувати оскаржувану ухвалу та ухвалити нове рішення, яким задовольнити вимоги викладені в заяві.
Обґрунтовуючи вимоги апеляційної скарги апелянт посилається на порушення судом першої інстанції, при прийнятті рішення, норм матеріального та процесуального права, також неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи, з обставин і обґрунтувань, викладених в апеляційній скарзі.
Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, перевіривши рішення суду та доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.
Судом встановлено, що рішенням Хмельницького окружного адміністративного суду по справі № 560/1898/19 від 30 жовтня 2019 року відмовлено у задоволенні позову ТОВ "ТД "Хмельницькхліб" до ГУ ДПС у Хмельницькій області.
Постановою Сьомого апеляційного адміністративного суду від 30 січня 2020 року відмовлено у задоволенні апеляційної скарги ТОВ "ТД "Хмельницькхліб", а рішення суду І інстанції залишено без змін.
Ухвалами Верховного Суду від 09 жовтня 2020 ркоу та від 04 листопада 2020 року відмовлено у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ТОВ "ТД "Хмельницькхліб" на рішення Хмельницького окружного адміністративного суду від 30 жовтня 2019 року та постанову Сьомого апеляційного адміністративного суду від 30 січня 2020 року.
11 грудня 2020 подано ОСОБА_1 звернулася до суду із заявою про перегляд рішення Хмельницького окружного адміністративного суду за нововиявленими обставинами.
Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам колегія суддів зазначає наступне.
Відповідно до частини другою статті 361 КАС України, підставами для перегляду судового рішення за нововиявленими обставинами є: 1) істотні для справи обставини, що не були встановлені судом та не були і не могли бути відомі особі, яка звертається із заявою, на час розгляду справи; 2) встановлення вироком суду або ухвалою про закриття кримінального провадження та звільнення особи від кримінальної відповідальності, що набрали законної сили, завідомо неправдивих показань свідка, завідомо неправильного висновку експерта, завідомо неправильного перекладу, фальшивості письмових, речових чи електронних доказів, що потягли за собою ухвалення незаконного рішення у цій справі; 3) скасування судового рішення, яке стало підставою для ухвалення судового рішення, яке підлягає перегляду.
З аналізу наведеної статті встановлено, що нововиявлені обставини - це факти, від яких залежить виникнення, зміна чи припинення прав і обов`язків осіб, що беруть участь у справі, тобто юридичні факти. Нововиявлені обставини за своєю юридичною суттю є фактичними даними, що в установленому порядку спростовують факти, які було покладено в основу судового рішення, та породжують процесуальні наслідки, впливають на законність і обґрунтованість ухваленого без їх врахування судового рішення.
Тобто, за своєю юридичною природою нововиявлені обставини є фактичними даними, що в установленому порядку спростовують факти, які покладено в основу судового рішення.
Аналогічна правова позиція викладена Верховним Судом в постановах від 06 лютого 2018 року № 816/4947/14 та від 13 лютого 2018 року № 815/756/14.
При цьому, до нововиявлених обставин належать факти об`єктивної дійсності, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші факти, які мають значення для правильного розв`язання спору. Необхідними та загальними ознаками нововиявлених обставин є: - існування цих обставин під час розгляду та вирішення справи і ухвалення судового рішення, про перегляд якого подається заява; - на час розгляду справи ці обставини об`єктивно не могли бути відомі ні заявникові, ні суду; - істотність цих обставин для розгляду справи (тобто коли врахування цих обставин судом мало б наслідком прийняття іншого судового рішення, ніж те, яке було прийняте).
Нововиявлені обставини відрізняються від нових обставин, обставин, що змінилися, та нових доказів за часовими ознаками, предметом доказування та істотністю впливу на судове рішення.
Нова обставина, що з`явилася або змінилася після розгляду справи, не є підставою для перегляду справ. Не вважаються нововиявленими нові обставини, які виявлені після ухвалення судом рішення, а також зміна правової позиції суду в інших подібних справах. Не можуть вважатися нововиявленими ті обставини, що встановлюються на підставі доказів, які не були своєчасно подані сторонами чи іншими особами, які беруть участь у справі. Обставини, що виникли чи змінилися після ухвалення судом рішення, а також обставини, на які посилався учасник судового процесу у своїх поясненнях, касаційній скарзі, або які могли бути встановлені в разі виконання судом вимог процесуального закону, теж не можуть визнаватися нововиявленими.
Аналогічна правова позиція висловлена Верховним Судом у постановах від 06 березня 2018 року у справі № 2а-23903/09/1270 та від 03 квітня 2018 року у справі № 477/1012/14-а.
Суд також враховує, що необхідно розрізняти нові докази та докази, якими підтверджуються нововиявлені обставини, оскільки нові докази не можуть бути підставою для перегляду судового рішення у зв`язку з нововиявленими обставинами. Процесуальні недоліки розгляду справи (зокрема, неповне встановлення фактичних обставин справи) не вважаються нововиявленими обставинами, проте можуть бути підставою для перегляду судового рішення в апеляційному або касаційному порядку.
Даний висновок узгоджується з правовою позицією Верховного Суду, що викладена, зокрема, у постанові від 29 серпня 2018 року у справі № 552/137/15-ц.
Суд встановив, що істотні обставини, на які вказує заявник як на підставу перегляду рішення суду за нововиявленими обставинами, були вже досліджені та встановлені судами першої та апеляційної інстанції під час розгляду справи.
Так, в матеріалах справи наявні документи, які витребувані у позивача судом, а саме первинні документи (видаткові накладні, акти виконаних робіт (наданих послуг), на підставі яких позивачем сформовано кредиторську заборгованість перед ТОВ "Кіровоградспецснаб", яка станом на 30 вересня 2018 року у сумі 58688204,41 грн. обліковується по рахунку 68.3 "Внутрішньогосподарські розрахунки" та яка станом на 30 вересня 2018 року у сумі 10000000 грн. обліковується по рахунку 63.1 "Розрахунки з вітчизняними постачальниками", а також оборотно-сальдову відомість по рахунках 68.3 "Внутрішньогосподарські розрахунки", 63.1 "Розрахунки з вітчизняними постачальниками" станом на 01 квітня 2016 року та 30 вересня 2018 року.
На виконання вимог суду позивачем 30 вересня 2019 року надано витребовувані судом копії документів, серед яких аналізи рахунків 683, звітів по проводках по рахунках 683, картки рахунку 631, за період з квітня 2016 по вересень 2019 року. Окрім того, надано копію договору від 05 січня 2018 року між ТОВ "Кіровоградспецснаб"" та ТОВ "Продекспорт-К" про відступлення права вимоги, на який посилається заявник. Як і надано ряд інших документів: договорів позики, про відступлення права вимоги, додаткових угод до договорів позики, повідомлень про відступлення права вимоги, платіжних доручень, видаткових накладних.
Таким чином, усі вищевказані документи, про які вказує у заяві заявник, були надані позивачем на вимогу суду і були предметом дослідження у судах першої та другої інстанції під час розгляду справи.
Крім того, досліджувалися судами обох інстанцій суми кредиторської заборгованості станом на 01 квітня 2016 року, 30 вересня 2018 року. Стосовно договору від 05 січня 2018 року між ТОВ "Кіровоградспецснаб" та ТОВ "Продекспорт-К" про відступлення права вимоги. У ході розгляду справи представниками ГУ ДПС у Хмельницькій області зверталася увага суду на той факт, що договір від імені ТОВ "Кіровоградспецснаб" підписано директором ОСОБА_2 , який на дату його укладення не являвся директором, оскільки згідно ухвали Господарського суду Кіровоградської області від 22 грудня 2017 року № 912/2413/17 призначено ліквідатора, який мав виконувати функції директора. Також зверталася увага суду на цей договір в тому контексті, що в предметі договору вказано, що ним регулюються питання, пов`язані з заміною правомочною стороною в грошових зобов`язаннях, що виникли з договорів про переведення боргу, в той же час надано інші договори.
У судовому засіданні 30 січня 2020 року представником ГУ ДПС у Хмельницькій області також ставилися питання про те, чому договір від 05 січня 2018 року не надавався під час проведення перевірки. Також ставилося питання про те, яким чином згідно звіту по проводках стосовно ТОВ "Продекспорт-К", згідно яких сума заборгованості позивача відображена лише 26 березня 2019 року, а не 05 січня 2018 року, як це випливало б з умов договору. Ставилося питання про укладення цього договору і підписання його директором ОСОБА_2 , який знову ж таки не був директором ТОВ "Продекспорт-К" на час укладення договору.
При цьому, позивач при поданні позову не надавав жодних документів стосовно підстав виникнення кредиторської заборгованості та її існування в тих чи інших сумах на час перевірки. Такі документи ним були надані лише на вимогу суду.
Водночас, стосовно обставин, якими обґрунтовано заяву, - а саме суми кредиторської заборгованості позивача перед ТОВ "Кіровоградспецснаб" станом на 30 вересня 2018 року та станом на 02 червня 2019 року чи на будь-яку іншу дату після 30 вересня 2018 року, суд зауважує, що період за який проведено перевірку проходив з 01 квітня 2016 року по 30 вересня 2018 року, тому в даному випадку не має значення встановлення суми кредиторської заборгованості позивача станом на 02 червня 2019 року, оскільки цей період не охоплений перевіркою, і вказані обставини не вплинулули та й не могли вплинути на прийняття оскаржуваного податкового повідомлення-рішення.
Натомість, у даному випадку має значення наявність і розмір сум кредиторської заборгованості позивача перед ТОВ "Кіровоградспецснаб" станом на 30 вересня 2018 року.
За даними перевірки, відображеними в акті перевірки, які були встановлені на підставі бухгалтерських документів (регістрів бух обліку по рахунках 683 та 631) станом на 30 вересня 2018 року у позивача кредиторська заборгованість перед ТОВ "Кіровоградспецснаб" по рахунку 68.3 "Внутрішньогосподарські розрахунки" обліковувалася в сумі 58688205,41 грн. Кредиторська заборгованість по рахунку 63.1 "Розрахунки з вітчизняними постачальниками" перед ТОВ "Кіровоградспецснаб" становила 1000000 грн.
Вказане узгоджується із документами, витребуваними у позивача судом, а саме: звітами по проводках, аналізами рахунків та не спростовується наданими документами до цієї заяви про перегляд рішення за нововиявленими обставинами.
Окрім того, заявник невірно зазначає, що контролюючим органом було встановлено заниження інших операційних доходів за три квартали 2018 року в сумі 58688205 грн., тоді як в дійсності має місце заниження інших операційних доходів за три квартали 2018 року в сумі 59688205 грн. за рахунок не віднесення до складу інших доходів зобов`язання - кредиторської заборгованості, яка не підлягала погашенню на дату балансу. Однак, не зважаючи, що у позивача станом на 30 вересня 2018 року існувала кредиторська заборгованість в сумі 1000000 грн. по рахунку 631 перед ТОВ "Кіровоградспецснаб".
У ході розгляду справи, судом досліджувалася сума кредиторської заборгованості позивача перед ТОВ "Кіровоірадспецснаб" станом на 30 вересня 2018 року (стосовно якої і були зроблені висновки під час перевірки). За висновками суду станом на 30 вересня 2018 року сума кредиторської заборгованості перед ТОВ "Кіровоградспецснаб" по 683 та 631 рахунках становила в загальному 59688205 грн. Зокрема, згідно аналізу рахунку 683 за квітень 2016 - вересень 2018 (наданому позивачем) кредит на початок періоду становив 78890523,69 грн., оборот по дебету становив 20202318,28 грн., кредит на кінець періоду (тобто 30 вересня 2018 року) становив 58688205,41 грн. (що узгоджується з позицією органу ДПС по цьому питанню). Та згідно рахунку 63.1 "Розрахунки з вітчизняними постачальниками" перед ТОВ "Кіровоградспецснаб" становила 1000000 грн.
Також слід зазначити, що позивачем під час адміністративного оскарження податкових повідомлень-рішень, не заперечувалася сума кредиторської заборгованості перед ТОВ "Кіровоградспецнаб", яка обліковувалася у нього на рахунку 683 "Внутрішньогосподарські розрахунки" станом на 30 вересня 2018 року, як і не заперечувалася сума цієї кредиторської заборгованості в розмірі 58688205,41 грн. перед цим контрагентом під час судового розгляду. Підставою для визначення розміру кредиторської заборгованості саме в такій сумі були дані бухгалтерського обліку позивача, які ним були надані під час планової документальної перевірки.
Твердження заявника, що сума боргу була зменшена 05 січня 2018 року на 40278476,40 грн., не відповідає даним бух обліку позивача. Оскільки 40278476,40 грн. згідно картки рахунку 683 відображена позивачем як борг перед ТОВ "Продекспорт-К" лише 26 березня 2019 року, а не 05 січня 2018 року, у разі, коли б цей договір дійсно мав місце саме 05 січня 2018 року. Станом на 30 вересня 2018 року, кредиторська заборгованість в сумі 40278476,40 грн. обліковувалася саме перед ТОВ "Кіровоградспецснаб", а не іншим кредитором.
Крім того, доводи заявника про те, що сума боргу була зменшена 30 грудня 2018 року на 4292000 грн., 30 березня 2019 року на 10800000 грн., 02 червня 2019 року залишкова сума боргу в сумі 3317729,01 грн. зменшена до 0 грн. не має значення для вирішення цієї справи, оскільки виходить за межі періоду проведеної перевірки, а також ці обставини теж досліджувалися судами, як під час розгляду у суді першої інстанції, так і апеляційного розгляду справи.
При цьому, враховуючи пп.14.1.11 пункту 14.1 ст.14 ПК України, кредиторська заборгованість перед ТОВ "Кіровоградспецснаб" в сумі 59688205 грн., починаючи з 22 грудня 2017 року є безнадійною і мала б включатися до складу інших доходів позивачем ще в 4-му кварталі 2017 року. Кредиторська заборгованість в сумі 59688205 грн. перед ТОВ "Кіровоградспецснаб", якого визнано банкрутом 22 грудня 2017 року, не віднесене перевіркою до складу доходів у 4-му кварталі 2017 року виключно з метою не вчинення податкового тиску на позивача та дослідження усіх обставин здійснення процедури банкрутства. Перевіркою досліджувалось питання, чи не здійснювались у періоді з 22 грудня 2017 року по 30 вересня 2018 року позивачем чи ліквідатором банкрута ТОВ "Кіровоградспецснаб" заходи щодо погашення заборгованості, у тому числі шляхом передачі права вимоги боргу іншим суб`єктам господарювання. 
Враховуючи наведене вище, відображення позивачем окремих сум кредиторської заборгованості у складі інших доходів, у періоді після 30 вересня 2018 року (дати закінчення періоду перевірки позивача) не відповідає вимогам ПК України та стандартам бухгалтерського обліку.
Крім того, стосовно доводів щодо невірного застосування судами пп.14.1.11 пункту 14.1 ст.14 ПК України, як це зазначає заявник, суд зазначає, що згідно ст.361 КАС України, не є підставою для перегляду рішення за нововиявленими обставинами неправильне застосування судом норм матеріального права. Вказане є підставою для апеляційного чи касаційного оскарження судових рішень у відповідності до норм КАС України.
Правильність застосування судом І інстанції норм матеріального права при розгляді цієї справи підтверджено судом апеляційної інстанції. Таким чином, рішення суду І інстанції є законним та обґрунтованим. Рішення суду набрало законної сили. 
Стосовно віднесення перевіркою сум кредиторської заборгованості до складу інших доходів у 3 кварталі 2018 року, слід зазначити, що даним висновкам контролюючого органу судами обох інстанцій також надана відповідна оцінка.
При цьому, заявником не вказано жодних істотних для справи обставини, що не були встановлені судом, стосовно віднесення перевіркою сум кредиторської заборгованості до складу інших доходів саме у 3 кварталі 2018 року. Вказане, на переконання суду, не відповідає підставам перегляду рішення суду за нововиявленими обставинами, визначених статтею 361 КАС України.
Враховуючи зазначене, суд вважає, що не може вважатися нововиявленою обставина, що ґрунтується на здійснені переоцінки тих доказів, яким вже надана оцінка судом у процесі розгляду справи, як і не може бути нововиявленою обставиною невірне застосування норм матеріально права за твердженнями заявника. Нововиявлені обставини мають бути належним чином доведені, підтверджені належними і допустимими доказами.
Відповідно до ч.5 ст.242 КАС України, суд при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.
Відповідно до частини другої статті 6 КАС України передбачено, що суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського суду з прав людини.
Закон України "Про судоустрій і статус суддів" встановлює, що правосуддя в Україні здійснюється на засадах верховенства права відповідно до європейських стандартів та спрямоване на забезпечення права кожного на справедливий суд.
Відповідно до статей 1 та 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" суди застосовують як джерело права при розгляді справ положення Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та протоколів до неї, а також практику Європейського суду з прав людини та Європейської комісії з прав людини.
Зокрема, як вбачається із рішення Європейського Суду з прав людини у справі "Правєдная проти Росії" (Pravednaya v. Russia, заява № 69529/01) та рішення у справі "Попов проти Молдови" № 2 (Popov v. Moldova № 2, заява № 19960/04), процедура скасування остаточного судового рішення у зв`язку з нововиявленими обставинами передбачає, що існує доказ, який раніше не міг бути доступний, однак він міг би призвести до іншого результату судового розгляду.
У пункті 33 рішення у справі "Христов проти України" (заява № 24465/04) Європейський Суд з прав людини зазначив, що право на справедливий судовий розгляд, гарантоване пунктом 1 статті 6 Конвенції, слід тлумачити в контексті преамбули Конвенції, яка, зокрема, проголошує верховенство права як складову частину спільної спадщини Договірних держав. Одним з основоположних аспектів верховенства права є принцип юридичної визначеності, згідно з яким у разі остаточного вирішення спору судами їхнє рішення, що набрало законної сили, не може ставитися під сумнів (див. рішення у справі "Брумареску проти Румунії" (Brumarescu v. Romania), заява N 28342/95, пункт 61, ECHR 1999-VII, у справі "Желтяков проти України", заява № 4994/04, пункт 42).
Принцип юридичної визначеності вимагає поваги до принципу res judicata (пункт 34), тобто поваги до остаточного рішення суду. Згідно з цим принципом жодна сторона не має права вимагати перегляду остаточного та обов`язкового до виконання рішення суду лише з однією метою - домогтися повторного розгляду та винесення нового рішення у справі. Повноваження судів вищого рівня з перегляду мають здійснюватися для виправлення судових помилок і недоліків, а не задля нового розгляду справи. Таку контрольну функцію не слід розглядати як замасковане оскарження, і сама лише ймовірність існування двох думок стосовно предмета спору не може бути підставою для нового розгляду справи. Відхід від цього принципу можливий лише тоді, коли цього вимагають відповідні вагомі й непереборні обставини (див. рішення у справі "Рябих проти Росії" (Ryabykh v. Russia), заява N 52854/39, пункт 52, ECHR 2003-IX, у справі "Желтяков проти України", заява № 4994/04, пункт 43).
Враховуючи викладене, суд першої інстанції дійшов вірного висновку, що обставини, на які посилається заявник у своїй заяві не є нововиявленими в розумінні п.1 ч.2 та ч.4 статті 361 КАС України, заявником не надано належних та допустимих доказів існування нововиявлених обставин, у зв`язку з чим необхідно відмовити у задоволенні заяви про перегляд рішення Хмельницького окружного адміністративного суду від 30 жовтня 2019 року за нововиявленими обставинами.
Відповідно до п.1 ч.1 ст.315, 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд 
П О С Т А Н О В И В :
апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а  ухвалу Хмельницького окружного адміністративного суду від 30 жовтня 2019 року - без змін.

Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку згідно зі ст.ст.328, 329 КАС України.

Постанова суду складена в повному обсязі   26 квітня 2021 року.

Головуючий	 	 	Шидловський В.Б.	
 	 	 	 	
Судді	 	   	Боровицький О. А.    Матохнюк Д.Б.