Ухвала
Іменем України
 
20 травня 2021 року
м. Київ
 
справа № 317/3410/20
провадження № 61-7295ск21
 
Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду: Петрова Є. В. (суддя-доповідач), Калараш А. А., Ткачук О. С.,
розглянув касаційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Ремонтно-будівельне  управління  № 51»  на  постанову  Запорізького апеляційного суду від 23 березня 2021 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Департаменту реєстраційних послуг Запорізької міської ради, державного реєстратора Департаменту реєстраційних послуг Запорізької міської ради Полтавця Дмитра Володимировича, третя особа: товариство з обмеженою відповідальністю «Ремонтно-будівельне управління № 51», про визнання протиправним та скасування рішення,
ВСТАНОВИВ:
У листопаді 2020 року в провадження Запорізького районного суду Запорізької області надійшла цивільна справа за позовом  ОСОБА_1 до Департаменту реєстраційних послуг Запорізької міської ради, державного реєстратора Департаменту реєстраційних послуг Запорізької міської ради Полтавця Дмитра Володимировича, третя особа: товариство з обмеженою відповідальністю «Ремонтно-будівельне управління № 51», про визнання протиправним та скасування рішення.
Ухвалою Запорізького районного суду Запорізької області від 01 грудня 2020 року відкрито провадження у справі за вказаним вище позовом.
Ухвалою   Запорізького   районного   суду   Запорізької   області   від   25   січня 2021 року клопотання третьої особи ТОВ «Ремонтно-будівельне управління № 51» - задоволено. Провадження у цивільній справі - закрито на підставі пункту 3 частини першої статті 255 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України).
Не погоджуючись з зазначеною ухвалою суду ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу в якій, посилаючись на порушенням норм матеріального та процесуального права, просить скасувати ухвалу суду та направити справу до суду першої інстанції для продовження розгляду.
Постановою Запорізького апеляційного суду від 23 березня 2021 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 задоволено, ухвалу Запорізького районного суду Запорізької області від 25 січня 2021 року у цій справі скасовано. Справу повернуто до суду першої інстанції для продовження розгляду.
Апеляційний суд зазначив, що суд першої інстанції помилково дійшов висновку про наявність підстав для закриття провадження у справі. 
Товариство  з  обмеженою  відповідальністю  «Ремонтно-будівельне  управління  № 51» у 30 квітня 2021 року звернулося засобами поштового зв`язку до Верховного Суду  з  касаційною  скаргою  на  постанову  Запорізького  апеляційного  суду від 23 березня 2021 року, в якій посилаючись на порушення судом апеляційної інстанції норм процесуального права скасувати зазначене судове рішення та залишити в силі ухвалу суду першої інстанції.
Касаційна скарга обґрунтована тим, що суд апеляційної інстанції дійшов помилкового висновку, оскільки вважає позови у справах № 317/3410/20 та 317/4048/18 тотожними, тому суд першої інстанції дійшов правильного висновку про закриття провадження у справі.
Разом з тим, у відкритті касаційного провадження у цій справі необхідно відмовити з таких підстав.
Відповідно до пункту 3 частини першої статті 389 ЦПК України учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити у касаційному порядку: ухвали суду апеляційної інстанції про відмову у відкритті або закриття апеляційного провадження, про повернення апеляційної скарги, про зупинення провадження, щодо забезпечення позову, заміни заходу забезпечення позову, щодо зустрічного забезпечення, про відмову ухвалити додаткове рішення, про роз`яснення рішення чи відмову у роз`ясненні рішення, про внесення або відмову у внесенні виправлень у рішення, про повернення заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами, про відмову у відкритті провадження за нововиявленими або виключними обставинами, про відмову в задоволенні заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами, про заміну сторони у справі, про накладення штрафу в порядку процесуального примусу, окремі ухвали.
Згідно з абзацом 2 частини другої статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у пунктах 2, 3 частини першої цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.
Згідно з положеннями частини четвертої статті 394 ЦПК України у разі оскарження ухвали (крім ухвали, якою закінчено розгляд справи) суд може визнати касаційну скаргу необґрунтованою та відмовити у відкритті касаційного провадження, якщо правильне застосування норми права є очевидним і не викликає розумних сумнівів щодо її застосування чи тлумачення.
Відповідно до частини шостої статті 394 ЦПК України ухвала про відмову у відкритті касаційного провадження повинна містити мотиви, з яких суд дійшов висновку про відсутність підстав для відкриття касаційного провадження.
Із матеріалів касаційної скарги, змісту оскаржуваної постанови вбачається, що скарга є необґрунтованою, а наведені в ній доводи не дають підстав для висновків щодо незаконності та неправильності зазначеного судового рішення.
Частиною першою статті 4 ЦПК України визначено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.
Відповідно до пункту 3 частини першої статті 255 ЦПК України суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо набрало законної сили рішення суду або ухвала суду про закриття провадження у справі, ухвалені або постановлені з приводу спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав, або є судовий наказ, що набрав законної сили за тими самими вимогами.
Судами встановлено, що як у справі, що розглядається, так і у справі №317/4040/18 позивачем є ОСОБА_1 , відповідачами - Департамент реєстраційних послуг Запорізької міської ради та державний реєстратор Департаменту реєстраційних послуг Запорізької міської ради Полтавець Дмитро Володимирович, третя особа - товариство з обмеженою відповідальністю «Ремонтно-будівельне управління № 51».
Предметом позову у цих справах є:
визнання протиправним та скасування рішення державного реєстратора Департаменту реєстраційних послуг Запорізької міської ради Полтавця Дмитра Володимировича про державну реєстрацію прав та їх обтяжень індексний номер 33965677 від 21.02.2017 (запис про право власності №19127406 від 03.02.2017) на нерухоме майно, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 234471423221,
скасування запису про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер 33965677 від 21.02.2017 (запис про право власності №19127406 від 03.02.2017) на нерухоме майно, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 234471423221, розташоване за адресою: АДРЕСА_1 , внесений державним реєстратором Департаменту реєстраційних послуг Запорізької міської ради Полтавцем Дмитром Володимировичем за ПрАТ (нова організаційна форма - ТОВ) «Ремонтно-будівельне управління № 51».
Підставами для звернення із позовними вимогами у цивільних справах №317/4048/18 та №317/3410/20 є порушення вимог чинного законодавства, а саме Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», Порядку державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №1127 від 25 грудня 2015 року, стосовно державної реєстрації речових прав на нерухоме майно за наявності неповного обсягу документів, необхідних для такої реєстрації.
За результатами розгляду цивільної справи № 317/4048/18 за позовом ОСОБА_1 до Департаменту реєстраційних послуг Запорізької міської ради, державного реєстратора Департаменту реєстраційних послуг Запорізької міської ради Полтавця Дмитра Володимировича, третя особа: ТОВ «Ремонтно-будівельне управління № 51», про визнання протиправним та скасування рішення, 21 січня 2019 року постановлено ухвалу про закриття провадження у справі у зв`язку з тим, що справа не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.
Ухвала Запорізького районного суду Запорізької області від 21 січня 2019 року в апеляційному порядку не оскаржена, набрала законної сили 06 лютого 2019 року.
Таким чином, суд першої інстанції дійшов висновку про те, що склад учасників, предмет та підстава позову, який наразі перебуває у провадженні Запорізького районного суду Запорізької області повністю ідентичні складу учасників, предмету і підставі позову у цивільній справі № 317/4048/18.
Скасовуючи ухвалу суду першої інстанції про закриття провадження у справі апеляційний суд встановив, що в спорі який існує між сторонами не було ухвалено жодного судового рішення по суті заявлених вимог.
Постановою, якою раніше було закрито провадження та на яку послався суд першої інстанції було визначено, що справа не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства. Зазначена постанова дійсно набула чинності та 23 жовтня 2020 року Верховним Судом залишена без змін.
Фактично позивачеві роз`яснено право на звернення до адміністративного суду.
Натомість  Запорізький  окружний  адміністративний суд ухвалою від 11 липня 2018 року, залишеною без змін постановою Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 28 серпня 2018 року, закрив провадження у справі на підставі пункту 1 частини першої статті 238 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України).
Постановою  Великої  Палати  Верховного  суду  від  26 червня 2019 року (Справа № 808/1112/17, провадження № 11-265апп19). зазначені судові рішення адміністративного суду були залишені без змін. 
Велика Палата зробила висновок про наявність правових підстав для закриття провадження в адміністративній справі, оскільки цей спір не стосується захисту прав, свобод та інтересів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень, а пов`язаний з вирішенням питання щодо права на нерухоме майно.
Відтак позивач на час звернення до суду з даним позовом керувався роз`ясненнями Великої Палати, наданими при розгляді його ж адміністративного позову.
Існування на час звернення позивача з позовом висновку Великої Палати Верховного Суду про належність звернення позивача до суду в порядку цивільного судочинства унеможливлювало закриття провадження в справі.
Врахувавши те, що надмірний формалізм при вирішенні питання щодо прийняття (розгляду) позовної заяви або скарги є порушенням права на справедливий судовий захист, апеляційний суд дійшов правильного висновку про те, що, оскаржувана ухвала підлягає скасуванню з направленням справи до суду першої інстанції для продовження розгляду. 
Доводи касаційної скарги не спростовують висновків суду апеляційної інстанції, правильне застосовування апеляційним судом норм права є очевидним і не викликає розумних сумнівів щодо їх застосування чи тлумачення, а наведені у скарзі доводи не дають підстав для висновку про незаконність судового рішення.
Таким чином, оскаржувана постанова апеляційного суду є законною та обґрунтованою, постановлена із додержанням норм процесуального права, підстави для її скасування відсутні.
Керуючись частинами четвертою, шостою статті 394 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду
УХВАЛИВ:
У відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю «Ремонтно-будівельне управління № 51» на постанову Запорізького апеляційного суду від 23 березня 2021 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Департаменту реєстраційних послуг Запорізької міської ради, державного реєстратора Департаменту реєстраційних послуг Запорізької міської ради Полтавця Дмитра Володимировича, третя особа: товариство з обмеженою відповідальністю «Ремонтно-будівельне управління № 51», про визнання протиправним та скасування рішення відмовити.
Копію ухвали та додані до скарги матеріали направити особі, яка подала касаційну скаргу. 
Ухвала оскарженню не підлягає.
 
Судді                                                                                                                    Є. В. Петров
                                                                                                                             А. А. Калараш
        О. С. Ткачук