Справа № 344/1587/16-ц 
Провадження № 22-ц/4808/487/21 
Головуючий у 1 інстанції Польська М. В. 
Суддя-доповідач Пнівчук 

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
05 квітня 2021 року м. Івано-Франківськ
Івано-Франківський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:
               головуючої                        Пнівчук О.В.
               суддів:                        Василишин Л.В., Томин О.О.,
               з участю секретаря                Капущак С.В., 
розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Івано-Франківського міського суду від 25 січня 2021 року, у складі судді Польської М.В., за заявою ОСОБА_1 про перегляд за нововиявленими обставинами рішення Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 23 січня 2019 року у справі №344/1587/16-ц,
в с т а н о в и в:
       У листопаді 2020 року ОСОБА_1 звернувся до суду із заявою про перегляд за нововиявленими обставинами рішення Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 23 січня 2019 року по справі №344/1587/16-ц за  його позовом до приватного нотаріуса Івано-Франківського міського нотаріального округу Кучак Н.В., ОСОБА_2 про визнання договор ів купівлі-продажу недійсними та позовом до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,  третя особа приватний нотаріус Івано-Франківського міського нотаріального округу Кучак Н.В. про визнання права власності на нерухоме майно та витребування нерухомого майна з чужого незаконного володіння, виселення  ОСОБА_3 та невідомих осіб з будинковолодіння та земельної ділянки пл.0.10га, що розташовані в АДРЕСА_1 , вселення ОСОБА_1 у вказане будинковолодіння.
       Зазначав, що постановою Верховного Суду по справі №344/1587/16-ц було зазначено про те, що «для посвідчення договору купівлі-продажу домоволодіння та земельної ділянки пл.0.10 га, що розташовані в АДРЕСА_1 між ОСОБА_1 як продавцем та ОСОБА_2 як покупцем за реєстровим №1164 були витребувані всі необхідні документи». Однак, такий договір зареєстрований та посвідчений за №1152 від 17.05.2007 року, а не №1164, а тому це є нововиявленою обставиною. Будинок вийшов з володіння ОСОБА_1 поза його волею, договір він не укладав, жодних коштів за будинок від покупця не отримував. Паспорт ОСОБА_1 без вклеєної фотографії (по досягненні 45 років) був недійсним, що унеможливило видачу працівниками виконкому міської ради чи МБТІ видати невідомій особі Свідоцтво 16.05.2007 року на право власності на даний будинок, як і попередньо заявник не подавав 18.04.2007 року будь-які документи на даний будинок після збільшення площі.
       Ухвалою Івано-Франківського міського суду від 25 січня 2021 року у задоволенні заяви ОСОБА_1 відмовлено.
       Не погоджуючись з ухвалою суду, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу. Вважає, що судом першої інстанції неправильно застосовано норми матеріального права та неправильне тлумачення закону, який підлягав застосуванню.
Зазначає, що рішенням Івано-Франківського міського суду від 23 січня 2019 року встановлено, що у ОСОБА_2 право власності на спірне нерухоме майно виникло на підставі договору купівлі-продажу домоволодіння та земельної ділянки від 17 травня 2007 року за реєстровим номером 1152. Приватним нотаріусом Кучак Н.В. зареєстровано 17.05.2007 року спірний договір в реєстрі для вчинення нотаріальних дій запису за номером 1164.
Вказує, що доказом вчинення нотаріальних дій є запис у реєстрі для реєстрації нотаріальних дій, який в обов`язковому порядку позначається у посвідчувальному написі на документах, що видаються нотаріусом.
Зазначає, що виконання приватним нотаріусом Кучак Н.В. оскаржуваної нотаріальної дії для посвідчення за окремим порядковим номером 1164 спірного договору без фактичного вчинення нею на спеціальному бланку нотаріального документу посвідчувального напису із позначенням окремого порядкового номеру 1164 призвело до нечинності нотаріальної дії та нечинності самого спірного договору купівлі-продажу домоволодіння та земельної ділянки.
Приватний нотаріус Кучак Н.В. не повідомила ОСОБА_1 про виявлення нею у 2015 році помилок, допущених нею при проставленні реєстрових номерів на примірниках спірного Договору купівлі-продажу від 17.05.2007 року та відмовилась від вжиття заходів щодо скасування зазначеної нотаріальної дії.
Апелянт вважає, що суд не врахував, що зазначені обставини є нововиявленими та безпідставно відмовив у задоволенні його заяви про перегляд рішення за нововиявленими обставинами, тому просив ухвалу суду від 25 січня 2021 року року скасувати та ухвалити нове рішення про задоволення заяви про перегляд рішення за нововиявленими обставинами, а його позов задовольнити.
Сторони в судове засідання не з`явилися, про час та місце судового розгляду повідомлені належним чином, апелянт ОСОБА_1 надіслав на адресу суду клопотання про розгляд справи без його участі, а тому суд, відповідно до положень ч.2 ст. 372 ЦПК України, вважає, що неявка сторін не перешкоджає розгляду справи.
Вислухавши доповідача, перевіривши письмові матеріали справи, колегія суддів приходить до висновку про залишення апеляційної скарги без задоволення з наступних підстав.
Відмовляючи у задоволенні заяви про перегляд рішення Івано-Франківського міського суду від 23 січня 2019 року за нововиявленими обставинами, суд першої інстанції виходив з того, що факти, на які посилається заявник як на нововиявлені, не відносяться до таких у розумінні статті 423 ЦПК України.
З таким висновком колегія суддів погоджується з огляду на наступне.
Відповідно до статті 423 ЦПК України рішення, постанова або ухвала суду, якими закінчено розгляд справи, що набрали законної сили, можуть бути переглянуті за нововиявленими або виключними обставинами.
       Підставами для перегляду судового рішення за нововиявленими обставинами є: 1) істотні для справи обставини, що не були встановлені судом та не були і не могли бути відомі особі, яка звертається із заявою, на час розгляду справи; 2) встановлений вироком або ухвалою про закриття кримінального провадження та звільнення особи від кримінальної відповідальності, що набрали законної сили, факт надання завідомо неправильного висновку експерта, завідомо неправдивих показань свідка, завідомо неправильного перекладу, фальшивості письмових, речових чи електронних доказів, що призвели до ухвалення незаконного рішення у даній справі; 3) скасування судового рішення, яке стало підставою для ухвалення судового рішення, що підлягає перегляду.
Частиною 4 статті 423 ЦПК України передбачено, що не є підставою для перегляду рішення суду за нововиявленими обставинами: 1) переоцінка доказів, оцінених судом у процесі розгляду справи; 2) докази, які не оцінювалися судом, стосовно обставин, що були встановлені судом.
Згідно з частиною 1 статті 424 ЦПК України заяву про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами з підстави, визначеної пунктом 1 частини другої статті 423 цього Кодексу, може бути подано учасниками справи протягом тридцяти днів з дня, коли особа дізналася або могла дізнатися про існування обставин, що стали підставою для перегляду судового рішення.
За змістом пунктів 3-5 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про застосування цивільного процесуального законодавства при перегляді судових рішень у зв`язку з нововиявленими обставинами» № 4 від 30 березня 2012 року, нововиявлені обставини - це юридичні факти, які мають істотне значення для розгляду справи та існували на час розгляду справи, але не були і не могли бути відомі заявнику, а також обставини, які виникли після набрання судовим рішенням законної сили та віднесені законом до нововиявлених обставин. Необхідними умовами нововиявлених обставин, є те, що вони існували на час розгляду справи; ці обставини не могли бути відомі заявникові на час розгляду справи; вони входять до предмета доказування у справі та можуть вплинути на висновки суду про права та обов`язки осіб, які беруть участь у справі. Суд має право скасувати судове рішення у зв`язку з нововиявленими обставинами лише за умови, що ці обставини можуть вплинути на юридичну оцінку обставин, здійснену судом у судовому рішенні, що переглядається. 
       Вирішуючи питання про наявність нововиявлених обставин, суд повинен розмежовувати нововиявлені обставини та нові обставини. Судам необхідно розрізняти нові докази та докази, якими підтверджуються нововиявлені обставини, оскільки нові докази не можуть бути підставою для перегляду судового рішення у зв`язку з нововиявленими обставинами.
       Процесуальні недоліки розгляду справи (зокрема, неналежне повідомлення заявника про час і місце розгляду справи, неповне встановлення фактичних обставин справи, порушення порядку дослідження доказів) не вважаються нововиявленими обставинами, проте можуть бути підставою для перегляду судового рішення в апеляційному або касаційному порядку.
Обставини, на які посилалася особа, яка брала участь у справі, у своїх поясненнях, в апеляційній або касаційній скарзі чи в заяві про перегляд судового рішення Верховним Судом України або які могли бути встановлені при всебічному і повному з`ясуванні судом обставин справи, не є нововиявленими обставинами.
       Неподання стороною або особою, яка бере учать у справі, доказу, про який їй було відомо та який підтверджує відповідні обставини, а також відмова суду у прийнятті доказів не є підставами для перегляду судового рішення у зв`язку з нововиявленими обставинами.
Відповідно до положень статті 426 ЦПК України у заяві про перегляд рішення за нововиявленими обставинами зазначаються нововиявлені або виключні обставини, якими обґрунтовується вимога про перегляд судового рішення, дата їх відкриття або встановлення; посилання на докази, що підтверджують наявність нововиявлених або виключних обставин.
       Судом встановлено, що рішенням Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 23 січня 2019 року по справі №344/1587/16-ц за  позовом ОСОБА_1 до приватного нотаріуса Івано-Франківського міського нотаріального округу Кучак Н.В., ОСОБА_2 про визнання договорів купівлі-продажу недійсними та позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,  третя особа приватний нотаріус Івано-Франківського міського нотаріального округу Кучак Н.В. про визнання права власності на нерухоме майно та витребування нерухомого майна з чужого незаконного володіння, виселення  ОСОБА_3 та невідомих осіб з будинковолодіння та земельної ділянки пл. 0.10 га, що розташовані в АДРЕСА_1 , вселення ОСОБА_1 у вказане будинковолодіння – відмовлено (а.с.231-235 т.3).  
       Рішення суду першої інстанції залишено без змін постановою Івано-Франківського апеляційного суду від 02 квітня 2019 року (а.с. 40-45 т.4) та постановою Верховоного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати касаційного цивільного суду від 21 вересня 2020 року (а.с.201-205 т.4).
       Як на нововиявлені обставини, заявник посилався на невідповідність реєстраційного номеру НОМЕР_1 спірного договору реєстраційному номеру договору 1152, вказаному в примірнику покупця ОСОБА_2 . Судами при розгляді даної цивільної справи було встановлено, що нотаріусом дійсно було здійснено відповідний запис в реєстрі для реєстрації нотаріальних дій - №1164 від 17.05.2007 році у присутності як продавця ОСОБА_1 так і покупця ОСОБА_2 , які розписались в графі 7, такий же номер на примірнику договору, що зберігається в нотаріуса, і тільки на іншому примірнику договору (бланк ВЕО 562517), який видано покупцю ОСОБА_2 , помилково проставлено №1152. Судами надано оцінку зазначеним обставинам та ухвалено рішення про відмову у задоволенні позову ОСОБА_1 .
       Також під час розгляду справи судом досліджувались обставини щодо вибуття спірного будинку з володіння ОСОБА_4 поза його волею, дійсності паспорта ОСОБА_1 та видачу 16.05.2007 року Свідоцтва на право власності на спірнийбудинок. Тому, суд першої інстанції обґрунтовановизнавпосилання в заяві на перегляд рішення суду за нововиявленими обставинами на ці ж самі доводи як безпідставні.
       Згідно з частиною  другою статті 77 ЦПК  предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення, а тому підставою для скасування судового рішення є лише істотні для справи обставини, що не були встановлені судом та не були і не могли бути відомі особі, яка звертається із заявою, на час розгляду справи (ч.2 ст.423 ЦПК України).
       Таким чином обставини, на які посилається заявник не є нововиявленими у розумінні положень статті 423 ЦПК України, оскільки такі обставини були предметом розгляду суду першої, апеляційної та касаційної інстанції.
       Інші доводи апеляційної скарги зводяться до незгоди з висновками суду першої інстанції стосовно установлення обставин справи, містять посилання на факти, що були предметом дослідження й оцінки судом, який їх обґрунтовано спростував.
Європейський суд з прав людини зазначив, що одним із фундаментальних аспектів верховенства права є принцип юридичної визначеності, який передбачає повагу до принципу res judicata - принципу остаточності рішень суду. Цей принцип наголошує, що жодна зі сторін не має права вимагати перегляду остаточного та обов`язкового рішення суду просто тому, що вона має на меті добитися нового слухання справи та нового її вирішення. Повноваження вищих судових органів стосовно перегляду мають реалізовуватись для виправлення судових помилок та недоліків судочинства, але не для здійснення нового судового розгляду. Перегляд не повинен фактично підміняти собою апеляцію, а сама можливість існування двох точок зору на один предмет не є підставою для нового розгляду. Винятки із цього принципу можуть мати місце лише за наявності підстав, обумовлених обставинами важливого та вимушеного характеру (PONOMARYOV v. UKRAINE, № 3236/03, § 40, ЄСПЛ, від 03 квітня 2008 року). 
Процедура скасування остаточного судового рішення у зв`язку із нововиявленими обставинами передбачає, що існує доказ, який раніше не міг бути доступний, однак він міг би призвести до іншого результату судового розгляду. Особа, яка звертається із заявою про скасування рішення, повинна довести, що в неї не було можливості представити цей доказ на остаточному судовому слуханні і що цей доказ є вирішальним. Ця процедура є характерною для правових систем багатьох держав-учасниць. Зазначена процедура сама по собі не суперечить принципу правової визначеності доти, доки вона використовується задля виправлення помилок, допущених під час здійснення правосуддя (PRAVEDNAYA v. RUSSIA, № 69529/01, § 27, 28, ЄСПЛ, від 18 листопада 2004 року). 
Зважаючи на викладене вище, суд дійшов висновку, що ухвала постановлена судом з дотриманням вимог процесуального права. 
Доводи апеляційної скарги правильності висновків суду не спростовують, а тому підстав для її задоволення не встановлено.
Керуючись ст.ст. 374, 375, 381-384, 389 ЦПК України, суд
п о с т а н о в и в :
Апеляційну скаргу  ОСОБА_1  залишити без задоволення, а ухвалу Івано-Франківського міського суду від 25 січня 2021 року — без зміни.
Постанова набирає законної сили з дня прийняття, однак може бути оскаржена безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту судового рішення. 
       Повний текст постанови складено 06 квітня 2021 року.

       Головуюча                                                         О.В. Пнівчук
       Судді:                                                                Л.В. Василишин
               О.О. Томин