ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 529/359/20  Номер провадження 22-ц/814/796/21	Головуючий у 1-й інстанції Петренко Л. Є.  Доповідач ап. інст. Триголов В. М.	

П О С Т А Н О В А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 травня 2021 року 	м. Полтава	

Полтавський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:
головуючий суддя : Триголов В.М., 
судді: Лобов О.А., Дорош А.І.,
секретар: Коротун І.В.,
розглянув у відкритому судовому засіданні в м. Полтаві цивільну справу за апеляційною скаргою представника Акціонерного товариства «Альфа-Банк» - адвоката Луньової Анни Геннадіївни на рішення Диканського районного суду Полтавської області від 23 грудня 2020 року у справі за позовом Акціонерного товариства «Альфа-Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,- 
                        В С Т А Н О В И В :
У травні 2020 року позовом Акціонерного товариства «Альфа-Банк» звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором. 
В обґрунтування позову представник позивача посилався на те, що між позивачем та ОСОБА_1 укладено Угоду про надання особистого кредиту № 501033601, відповідно до умов якого позивач надав відповідачу кредит в сумі 300 000 грн. Відповідно до умов Договору, відповідач зобов`язується повертати кредит, виплачувати проценти за користування кредитом, сплачувати неустойку та інші передбачені платежі в сумі, строки та на умовах, що передбачені Договором та графіком погашення кредиту. 
Проте відповідач належним чином не виконує свої зобов`язання, через що утворилась заборгованості, яка станом на 08.03.2020 складається із: строкової заборгованості – 194 736,21 грн., простроченої заборгованості – 65 953,68 грн., строкової заборгованості по нарахованим відсоткам та комісіях – 6 782,39 грн., простроченої заборгованості по нарахованим відсоткам та комісіях – 81 0318,34 грн. та штрафа – 4 800 грн., всього – 353 590,62 грн. 
Просив суд стягнути з відповідача заборгованість у загальному розмір 353590 грн. 62 коп., та судові витрати. 
       Рішенням Диканського районного суду Полтавської області від 23 грудня 2020 року позовні вимоги Акціонерного товариства «Альфа-Банк»  до ОСОБА_1   про стягнення заборгованості задоволено частково.
Стягнуто з  ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства «Альфа-Банк» суму заборгованості за кредитним договором № 501033601 від 08.06.2018, яка складається із простроченої заборгованості за тілом кредита в сумі 65953,68 грн, строкової заборгованості за кредитом у сумі 194736,21 грн., заборгованості за відсотками 42489,22 грн. та штрафа – 4800 грн., а всього 307979 грн. 11 коп.
Стягнуто з  ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства «Альфа-Банк» судовий збір в розмірі 1828 грн.
       Не погодившись з рішенням районного суду, представник позивача подала апеляційну скаргу, в якій просить його скасувати в частині відмови у задоволенні позовних вимог та ухвалити нове рішення, яким задовільнити позовні вимоги в повному обсязі. В обгрунтування апеляційної скарги посилається на невідповідність висновків суду обставинам справи та порушення норм матеріального та процесуального права.
Зокрема вказує на те, що місцевим судом безпідставно не взято до уваги доводи щодо обізнаності відповідача з усіма умовами кредитування та орієнтовну сукупну вартість кредиту, в тому числі і про плату за обслуговування кредиту, яка нараховується щомісячно.
Відповідачем подано відзив на апеляційну скаргу, в доводах якого вважає рішення місцевого суду законним та обґрунтованим, просить залишити апеляційну скаргу без задоволення, а рішення місцевого суду – без змін. Вказує, що місцевий суд дійшов вірного висновку про відмову у задоволенні частини позовних вимог, оскільки позивачем не доведено факту погодження сторонами умови договору про щомісячну оплату комісії за обслуговування кредиту.
Колегія суддів, перевіривши матеріали справи у межах доводів апеляційної скарги, приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення. 
Відповідно до ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Як вбачається з матеріалів справи, 08.06.2018 відповідачем ОСОБА_1 та представником ПАТ «Альфа-Банк» підписано Анкету-заяву про акцепт Публічної пропозиції ПАТ «Альфа-Банк» на укладення Договору про комплексне банківське обслуговування фізичних осіб в ПАТ «Альфа-Банк», яка містить анкетні дані відповідача, прохання відкрити поточний рахунок на його ім`я у гривні, а також повідомлення про підтвердження акцепту Публічної пропозиції та укладення Договору з АТ «Альфа- Банк», на умовах, викладених в Публічній пропозиції та Додатках до Договору, що розміщені на веб-сторінці Банку www.alfabank.ua.
       Також, 08.06.2018 позичальником ОСОБА_1 підписано Оферту на укладання угоди про надання кредиту, згідно якої  Позичальник запропонував ПАТ «Альфа-Банк» укласти Угоду про надання кредиту, на наступних умовах: тип кредиту - «Кредит готівкою», сума кредиту – 300 000 грн., процентна ставка - фіксована, 13,99% річних; строк кредиту - 48 місяців (дата повернення - 08.06.2022). Надалі, за текстом вказаної Оферти зазначено, що ОСОБА_1 , як позичальник, пропонує Банку надавати послуги з розрахунково-касового обслуговування у порядку та умовах, що передбачені цим пунктом та Договором, за надання яких запропоновано встановити комісійну винагороду у розмірі 1,25% від суми кредиту (зазначеної в Оферті без ПДВ) за обслуговування кредиту.
       Оферта, підписана ОСОБА_1 та отримано представником ПАТ «Альфа-Банк».
       08.06.2018 представник ПАТ «Альфа-Банк» підписав Акцепт на укладання угоди про надання кредиту № 501033601, якою прийнято пропозицію ОСОБА_1 на умовах Оферти.
       Також, 08.06.2018 сторонами підписано Додаток № 1 до Угоди про надання кредиту № 501033601, що містить «Графік платежів та розрахунок сукупної вартості споживчого кредиту та процентної ставки з урахуванням вартості всіх супутніх послуг». Нижче зазначено, що підпис позичальника свідчить про отримання ним всієї інформації про умови кредитування.
       Зазначеним графіком встановлено суму щомісячного платежу за кредитом, що включає суму кредиту, відсотків та комісію за розрахунково-касове обслуговування. 
       Окрім того сторонами підписаний паспорт споживчого кредита, пунктом 6 якого визначено, що за кожне прострочення, що триває від 1 до 4 днів штраф складає – 100 грн, за кожне прострочення, що триває 5 днів і більше 300 грн. (а.с.58).
       Як встановлено місцевим судом, позивач свої зобов`язання виконав належним чином, надав відповідачу кредитні кошти.
       Проте відповідач ОСОБА_1 свого обов?язку належним чином не виконав, своєчасно, в порядку, передбаченому договором, кредитні кошти в повному обсязі не повертає.
       Відповідно до розрахунку заборгованості, який наданий 14.12.2020 позивачем, відповідачем внесено останній платіж за кредитом у лютому 2019 року, після цього жодних платежів ним не здійснено. Внаслідок чого утворилась заборгованість за тілом кредита – 260 689,89 грн., заборгованість за відсотками – 56 235,87 грн., заборгованість за комісією за обслуговування кредиту – 71 250 грн. та штраф за прострочку платежів – 4 800 грн., яка розрахована станом на 08.08.2020.
Задовольняючи частково позовні вимоги АТ «Альфа-Банк», суд першої інстанції виходив з тих обставин, що між сторонами було досягнуто згоди за істотними умовами спірного кредитного договору, такий правочин, згідно з вимогами статті 204 ЦК України, створює презумпцію правомірності правочину, у зв`язку з чим цей договір, згідно зі статтею 629 ЦК України є обов`язковим для виконання сторонами, а зобов`язання за ним, відповідно до приписів статті 526 ЦК України, мають виконуватися належним чином відповідно до закону та умов договору.
Разом з цим, відмовляючи у задоволенні іншої частини позовних вимог місцевий суд дійшов висновку, що сума пред`явлених до стягнення процентів за користування кредитом в цій частині не доведена матеріалами справи, на їх підтвердження позивачем не надано відповідного розрахунку.
Колегія суддів погоджується з таким висновком суду.
У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України).
       Статтею 1050 ЦК України передбачено, що якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів.
Відповідно до частини першої статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.
Згідно зі статтею 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.
Відповідно до статтей 12, 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених Кодексом. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях.
Відповідно до статті 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). 
З матеріалів справи вбачається, що сторонами погоджено умови кредитування, зокрема згідно Додатоку № 1 до Угоди про надання кредиту № 501033601, погоджено «Графік платежів та розрахунок сукупної вартості споживчого кредиту та процентної ставки з урахуванням вартості всіх супутніх послуг». Підписом позичальник засвідчив про отримання ним всієї інформації про умови кредитування.
Рішення суду в частині стягнення тіла кредиту сторонами не оскаржується, а тому судом не переглядається. 
Разом з цим, не заслуговують на увагу доводи позивача, на які є посилання в апеляційній скарзі щодо належного ознайомлення відповідача з умовами нарахування комісії за розрахунково-касове обслуговування, а саме нарахування зазначених платежів щомісячно.
Як вбачається з матеріалів, справи позивачем надано «Графік платежів та розрахунок сукупної вартості споживчого кредиту та процентної ставки з урахуванням вартості всіх супутніх послуг», згідно якого встановлено комісію за розрахунково-касове обслуговування в розмірі 1,25 %, при цьому порядку нарахування вказаного платежу не встановлено.
З оферти на укладення угоди про надання кредиту№501033601 від 08.06.2018 року вбачається, що позичальником під час користування Креджитом запропоновано Банку надавати послуги з розрахунково-касового обслуговування у порядку та на умовах, що визначені договором, та запропоновано встановити комісійну винагороду, а саме за обслуговування кредиту в розмірі 1,25 % від суми кредиту, аналогічні умови викладені і у акцепті пропозиції на укладення угоди про надання кредиту №501033601 від 08.06.2018 року. 
Як вірно вказано місцевим судом, згідно  ст. 11 Закону України «Про захист прав споживачів» цей Закон застосовується до відносин споживчого кредитування у частині, що не суперечить Закону України "Про споживче кредитування".
       Відповідно ч.8 ст. 18 Закону України «Про захист прав споживачів» нечіткі або двозначні положення договорів зі споживачами тлумачаться на користь споживача.
       Згідно з частиною третьою статті 55 Закону України «Про банки і банківську діяльність» банкам забороняється вимагати від клієнта придбання будь-яких товарів чи послуг від банку або від спорідненої чи пов`язаної особи банку як обов`язкову умову надання банківських послуг.
       Оскільки з оферти та акцепту від 08.06.2018 вбачається, що умови щодо щомісячного обов`язку сплачувати встановлену комісію в оферті та в акцепті не передбачено, то висновок суду про недоведеність позивачем факту існування домовленостей між сторонами при укладенні договору саме про щомісячну сплату комісії за обслуговування кредиту колегія суддів вважає вірним та обґрунтованим.
Інші доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції та не можуть бути підставою для скасування рішення суду.
За таких обставин колегія суддів вважає, що суд першої інстанції повно і всебічно з`ясував обставини справи, зібраним доказам дав належну оцінку та прийшов до правильного висновку про часткове задоволення позову. Постановлене судом рішення відповідає вимогам матеріального та процесуального права і не може бути скасоване з підстав, що наведені в апеляційній скарзі.
Керуючись ст.ст. 367, 368, 374, 375, 382, 383 ЦПК України, колегія суддів -,
                               П О С ТА Н О В И Л А : 
Апеляційну скаргу представника Акціонерного товариства «Альфа-Банк» - адвоката Луньової Анни Геннадіївни – залишити без задоволення.
Рішення Диканського районного суду Полтавської області від 23 грудня 2020 року – залишити без змін.
       Постанова апеляційного суду набирає законної сили з моменту її прийняття і може бути оскаржена протягом тридцяти днів з дня набрання законної сили шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Головуючий:                                                                 В.М. Триголов
       
       Судді        :                                                          А.І. Дорош

                                                                               О.А. Лобов