ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД	
01010,  м. Київ,  вул. Московська, 8, корп. 30. тел/факс 254-21-99, e-mail: inbox@6apladm.ki.court.gov.ua

Головуючий суддя у першій інстанції: Скалозуб Ю.О.
                                                                                                      Суддя-доповідач: Епель О.В.

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
06 квітня 2021 року                                                                                        Справа № 620/1883/20

Шостий апеляційний адміністративний суд у складі: 
Головуючого судді                      Епель О.В., 
суддів:                                              Карпушової О.В., Степанюка А.Г., 
розглянувши в порядку письмового провадження в залі суду в м. Києві апеляційну скаргу Головного управління Державної податкової служби у Чернігівській області на рішення Чернігівського окружного адміністративного суду від 02 жовтня 2020 року у справі 

за позовом           Державної організації «Комбінат «Айстра» 
Державного агентства резерву України

до                     Головного управління Державної податкової служби 
у Чернігівській області

про                     визнання протиправними та скасування 
податкового повідомлення-рішення, 

В С Т А Н О В И В :
          Історія справи.
Державна організація «Комбінат «Айстра» Державного агентства резерву України (далі - позивач) звернулася до суду з адміністративним позовом до Головного управління Державної податкової служби у Чернігівській області (далі - відповідач) про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення від 03.01.2020 № 00000020500, яким позивачу збільшено суму податкового зобов`язання за платежем податок на додану вартість в сумі 199983,00 грн. та застосовано штрафні (фінансові) санкції в сумі 49995,75 грн.
Рішенням Чернігівського окружного адміністративного суду від 02 жовтня 2020 року адміністративний позов задоволено повністю.
Ухвалюючи таке рішення, суд виходив з того, що первинними документами підтверджується товарність операцій позивача з ТОВ «Енергоаналітична компанія «ЕКУ», що відсутність у видатковій накладній від 12.09.2018 № РН-0000042 посади особи, яка отримала товар, не спростовує факту його отримання та здійснення операції, що підтверджується також й іншими первинними документами.
Разом з тим, суд зазначив, що відповідачем не наведено переконливих доводів, що ґрунтуються на об`єктивній інформації та спростовують факти господарської діяльності, засвідчені первинними документами, а також не надано жодних доказів на підтвердження того, що відомості, які містяться в таких документах, неповні, недостовірні та (або) суперечливі.
Крім того, суд вказав, що відповідачем не доведено наявності в діях сторін мети, завідомо суперечної інтересам держави і суспільства та/або існування неправомірного умислу у позивача чи його контрагента,  а також не надано доказів на підтвердження недобросовісності позивача або можливої фіктивності його безпосередніх постачальників
Не погоджуючись з таким рішенням суду, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просить його скасувати та відмовити в задоволенні позову повністю, наводячи викопіювання з акта перевірки та наполягаючи на безтоварності спірних операцій.
При цьому, апелянт, що ним не встановлено придбання товару за ланцюгом постачання до кінцевого покупця, яким є позивач,  що у відношенні посадових осіб його контрагента - ТОВ «Енергоаналітична компанія «ЕКУ» порушено кримінальне провадження
З цих та інших підстав апелянт вважає, що рішення суду першої інстанції прийнято за неповно встановлених обставин справи та з порушенням норм матеріального і процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи в цілому.
Ухвалами Шостого апеляційного адміністративного суду від 30.11.2020 відкрито апеляційне провадження та призначено справу до судового розгляду в порядку письмового провадження з 26.01.2021.
          Позивачем подано відзив на апеляційну скаргу, в якому він просить залишити її без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін, наполягаючи на своїй правовій позиції, стверджуючи про необґрунтованість доводів апелянта та правильність висновків суду першої інстанції.
          Ухвалою Шостого апеляційного адміністративного суду від 26.01.2021 витребувано в ГУ ДПС у Чернігівській області інформацію щодо стану кримінального провадження № 42019251010000052 та щодо допиту посадових осіб, зокрема директора, засновника та/або бухгалтера ТОВ «Енергоаналітична компанія «ЕКУ» у ході вказаного кримінального провадження та копії відповідних протоколів допиту, установлено строк для подання витребуваних доказів, продовжено строк розгляду справи та відкладено судовий розгляд.
          17.02.2021 через канцелярію суду від позивача надійшли додаткові пояснення у справі.
           17.02.2021 через канцелярію суду від відповідача надійшло клопотання про залишення позову в цій справі без розгляду внаслідок пропущення позивачем строку звернення до суду.
          В обґрунтування вказаного клопотання відповідач зазначає, що оспорюване позивачем у цій справі податкове повідомлення-рішення до звернення з цим позовом було ним оскаржено в досудовому порядку і 24.03.2020 він отримав рішення про результати її розгляду, а до суду звернувся лише 26.05.2020, тобто з пропуском місячного терміну.
04.03.2021 через канцелярію суду від відповідача надійшло клопотання, в якому він повідомив, що ним вжито заходів для виконання ухвали ШААС від 26.01.2021 про витребування доказів, але відповідні докази він й досі не отримав.
          Ухвалою Шостого апеляційного адміністративного суду від 16.03.2021 у позивача було витребувано письмові пояснення щодо строку звернення до суду з позовом у цій справі.
          30.03.2021 через канцелярію суду від позивача надійшли письмові пояснення щодо строків звернення до суду з позовом у цій справі, в яких він зазначає, що оспорюване ним ППР винесено 03.01.2020, 17.01.2020 оскаржено в досудовому порядку, 23.03.2020 позивачем отримано рішення ДПС України від 18.03.2020 про результати розгляду його скарги, а 26.05.2020 - подано цей позов.
          Разом з тим, позивач вказує, що подання позову лише 26.05.2020 було зумовлено введенням карантину на території України і що відповідно до Закону України від 30.03.2020 № 540-ІХ, який був чинним на той час, відповідний процесуальний строк вважався продовженим на час дії карантину.
          Заслухавши суддю-доповідача, розглянувши доводи клопотання та апеляційної скарги відповідача, перевіривши повноту встановлення судом першої інстанції фактичних обставин справи та правильність застосування ним норм матеріального і процесуального права, юридичної оцінки обставин справи,  колегія суддів вважає, що таке клопотання та апеляційна скарга підлягають залишенню без задоволення, а рішення суду - без змін з наступних підстав.
          Щодо строків звернення позивача до суду з цим позовом.
          Колегія суддів установила, що оспорюване позивачем ППР винесено 03.01.2020.
17.01.2020 таке ППР оскаржено позивачем в досудовому порядку до ДПС України.
23.03.2020 позивачем отримано рішення ДПС України від 18.03.2020 про результати розгляду його скарги.
26.05.2020 позивач звернувся з цим позовом до суду.
Відповідно до частин першої, другої, четвертої статті 122 КАС України позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.
Для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.
Якщо законом передбачена можливість досудового порядку вирішення спору і позивач скористався цим порядком, або законом визначена обов`язковість досудового порядку вирішення спору, то для звернення до адміністративного суду встановлюється тримісячний строк, який обчислюється з дня вручення позивачу рішення за результатами розгляду його скарги на рішення, дії або бездіяльність суб`єкта владних повноважень.
Отже, КАС України визначає тримісячний строк звернення до суду в разі застосування процедури досудового адміністративного оскарження відповідного рішення та передбачає можливість визначення іншого строку спеціальним законом.
Разом з тим, у п. 56.19 ст. 56 ПК України, на який посилається відповідач, дійсно встановлено скорочений строк для оскарження ППР, який становить один місяць після закінчення процедури адміністративного оскарження.
Втім, постановою Кабінету Міністрів України від 11.03.2020 № 211 «Про запобігання поширенню на території України коронавірусу COVID-19» з метою запобігання поширенню на території України коронавірусу COVID-19 з 12.03.2020 року по 03.04.2020 на всій території України встановлено карантин.
В наступному, строк дії карантину був пролонгований.
Пунктом 9 Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на забезпечення додаткових соціальних та економічних гарантій у зв`язку з поширенням коронавірусної хвороби (COVID-19)» від 30.03.2020 № 540-IX, який був чинним на час виникнення спірних правовідносин в цій справі та звернення позивача до суду, розділ VI «Прикінцеві положення» КАС України доповнено пунктом 3, яким передбачено, що під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), процесуальні строки продовжуються на строк дії такого карантину, а також регламентовано, що строк, який встановлює суд у своєму рішенні, не може бути меншим, ніж строк дії карантину, пов`язаного із запобіганням поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19).
Враховуючи вищевикладене, проаналізувавши доводи обох сторін щодо граничних строків звернення до суду з позовом в цій справі, колегія суддів приходить до висновку про відсутність достатніх правових підстав для задоволення вищевказаного клопотання податкового органу та залишення без розгляду позову в цій справі.
Обставини справи, установлені судом першої інстанції.
Як встановлено судом першої інстанції та вбачається з матеріалів справи, державна організація «Комбінат «Айстра» Державного агентства резерву України (далі - ДО «Комбінат «Айстра» Державного агентства резерву України) (код ЄДРПОУ 14373259) зареєстровано як юридична особа та перебуває на податковому обліку в ГУ ДПС у Чернігівській області як платник ПДВ.
Основним видом діяльності є 81.10 Комплексне обслуговування об`єктів.
Відповідно до копій Протоколів засідання тендерного комітету Комбінату «Айстра» від 27.06.2018 № 1/ВН та № 2/ВН ухвалено: внести зміни в план закупівель 2019 року, додавши в нього придбання витратомірів для нафтопродуктів; секретарю комітету визначити предмет закупівель згідно класифікатора ДК 021:2015 і розмістити зміни до плану закупівель, оголошення про проведення процедури відкритих торгів та іншу документацію конкурсних торгів.
Згідно копії Протоколу засідання тендерного комітету Комбінату «Айстра» від 17.07.2018 № 3/ВН ухвалено визначити переможцем відкритих торгів на закупівлю Код ДК 021:2015: 38420000-5 Прилади для вимірювання витрата, рівня та тиску рідин і газів (Витратоміри для нафтопродуктів). Ідентифікатор закупівлі UA-2018-06-27-000605-а ТОВ «Енергоаналітична компанія «ЕКУ» та прийняти рішення про намір укласти договір про закупівлю з ТОВ «Енергоаналітична компанія «ЕКУ».
03.08.2018 між Комбінатом «Айстра» (Покупець) та ТОВ «Енергоаналітична компанія «ЕКУ» (Продавець) було укладено Договір про поставки № 68, згідно пунктів 1.1, 3.1, 5.1, 5.2 якого Продавець зобов`язується за замовленням Покупця здійснити поставку і передати у власність Покупцеві Код ДК 0214015: 38420000-5 Прилади для вимірювання витрати, рівня та тиску рідин і газів (Витратоміри для нафтопродуктів), далі - Товар, а Покупець зобов`язується своєчасно прийняти та оплатити Товар на умовах цього Договору. Ціна Договору становить 1199900,00 грн (один мільйон сто дев`яносто дев`ять тисяч дев`ятсот грн 00 коп.), в т.ч. ПДВ 199983,33 грн. Поставка товару здійснюється, силами і за рахунок Постачальника. Вартість транспортних послуг входить до вартості товару. Строк поставки товарів - до 01 вересня 2018 р. Місце поставки товару: за адресою Покупця - вул. Чудінова б/н, м. Чернігів, 14001. Україна.
Згідно Специфікації (Додаток № 1 до вказаного Договору) Товаром є: лічильник коріолісовий Endress&Hauser DN80, вартістю 411916,67 грн без ПДВ; лічильник коріолісовий Endress&Hauser DN50, вартістю 320250,00 грн без ПДВ; лічильник коріолісовий Endress&Hauser DN40, вартістю 267750,00 грн без ПДВ.
З копії Видаткової накладної від 12.09.2018 № РН-0000042 вбачається, що постачальником є ТОВ «Енергоаналітична компанія «ЕКУ», одержувачем - Комбінат «Айстра», Товаром, що постачається є: лічильник коріолісовий Endress&Hauser DN80; лічильник коріолісовий Endress&Hauser DN50; лічильник коріолісовий Endress&Hauser DN40 на загальну суму 1199900,00 грн, з яких 199983,33 грн ПДВ. Місце складання - м. Черкаси, від одержувача наявний підпис про отримання ОСОБА_1 , посада не вказана.
Згідно копії платіжного доручення від 13.09.2018 № 401 Комбінатом «Айстра» здійснено перерахунок коштів ТОВ «Енергоаналітична компанія «ЕКУ» у розмірі 1199900,00 грн, що підтверджується штампом Головного управління Державної казначейської служби України у Чернігівській області від 17.09.2020 (а.с. 35).
12.09.2018 позивачем складена податкова накладна № 5, із якої вбачається, що постачальником є ТОВ «Енергоаналітична компанія «ЕКУ», загальна сума коштів, що підлягає сплаті з ПДВ становить - 1199900,00 грн, загальна сума ПДВ - 199983,33. Товар: лічильник коріолісовий Endress&Hauser DN80 - 1 шт. - 411916,67 грн; лічильник коріолісовий Endress&Hauser DN50 - 1 шт. - 320250,00 грн; лічильник коріолісовий Endress&Hauser DN40 - 1 шт. - 267750,00 грн.
Копією Квитанції від 21.09.2018 підтверджується реєстрація вказаної Податкової накладної в Єдиному реєстрі податкових накладних.
Відповідно до копії наказу Комбінату «Айстра» «Про встановлення системи обліку нафтопродуктів» від 14.01.2019 № 21а наказано: встановити систему обліку кількості нафтопродуктів та інших речовин, які знаходяться на зберіганні; для введення системи в експлуатацію залучити до складу постійно діючої комісії провідного інженера-електроніка ОСОБА_2 .
З копії Протоколу засідання постійно діючої комісії щодо надходження та списання необоротних активів від 31.01.2019 № 1 вбачається, що прийнято рішення про доцільність введення в експлуатацію об`єкта основних засобів (Система обліку кількості нафтопродуктів та інших рідин) з 31.01.2019, з такими характеристиками: інвентарний номер об`єкта - 10143244, первісна вартість об`єкта - 1 445 083,34 грн., без ПДВ., строк корисного використання - 10 років з 31.01.2019, нарахування річної амортизації за прямолінійним методом, шляхом ділення первісної вартості на строк корисного використання. Об`єкт підлягає зарахуванню на рахунок 1014, група основних засобів «машини та обладнання підгрупа 3.
31.01.2019 складено Акти вводу в експлуатацію системи обліку кількості нафтопродуктів та інших речовин, які знаходяться на зберіганні в ДО «Комбінат «Айстра» м. Чернігів, згідно яких в січні 2019 року в резервуарному парку була змонтована власними силами система обліку кількості нафтопродуктів та інших речовин, які знаходяться на зберіганні, до складу якої увійшло, зокрема, таке обладнання, прилади, матеріали та вузли: лічильник коріолісовий Endress&Hauser Ду = 80 мм - 1 шт., вартість - 411916,67 грн; лічильник коріолісовий Endress&Hauser Ду = 50 мм - 1 шт., вартість - 320250,00 грн; лічильник коріолісовий Endress&Hauser Ду = 40 мм - 1 шт., вартість - 267750,00 грн
Вказане також підтверджується Актом введення в експлуатацію основних засобів від 31.01.2019.
Відповідно до копії листа Комбінату «Айстра» від 04.12.2019 № 441 позивачем відповідачу надано пояснення щодо взаємодії з ТОВ «Енергоаналітична компанія «ЕКУ» та підтверджуючі документи, а саме: документи, що засвідчують якість придбаних товарів - 3 лічильники коріолісові Endress&Hauser DN40, DN50, DN80; документи щодо доставки придбаного товару, а саме ТТН придбаного товару, не надавалась у зв`язку з тим, що згідно з умовами Договору від 03.08.2019 № 68   та тендерної документації в частині постачання товару доставка відбувалась за рахунок та силами постачальника на адресу ДО «Комбінат «Айстра»; отримувачем товару від ДО «Комбінат «Айстра» був головний енергетик ОСОБА_1 , довіреність йому, не надавалась оскільки посадовими обов`язками головного енергетика передбачено право отримання ТМЦ від постачальників даного виду товару. Під час проведення перевірки не надано документи щодо транспортування товару.
11.12.2019 ГУ ДПС у Чернігівській області за результатами документальної позапланової виїзної перевірки Комбінату «Айстра» щодо правомірності формування податкової звітності з податку на додану вартість за вересень 2018 року по взаємовідносинам з ТОВ «Енергоаналітична компанія «ЕКУ» було складено Акт №  111/05/14373259. Згідно вказаного Акту встановлено, що за вересень 2018 року ДО «Комбінат «Айстра» задекларовано податкового кредиту податку на додану вартість у сумі 323544,00 грн. Перевіркою правомірності визначення податкового кредиту встановлено його завищення всього у сумі 199983 грн ПДВ. У видатковій накладній від 12.09.2018 № РН-0000042 від покупця щодо отримання не зазначена посада особи, що отримала товар, в порушення вимог статті 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні». Разом з тим, у вказаній Видатковій накладній зазначено місце її складання - м. Черкаси. А товарно-транспортна накладна, чи інший документ, який підтверджує доставку товару з м. Черкас на адресу покупця ДО «Комбінат «Айстра» - м. Чернігів, вул. Чудінова-б/н до перевірки не надавались.
Перевіркою встановлено порушення ДО «КОМБІНАТ «АЙСТРА» п. 44.1 ст. 44, п.185.1 ст. 185, п.198.1, п.198.3, п.198.6 ст.198, п. 200.1 ст. 200, п. 201.1 ст. 201 Податкового кодексу України, в результаті чого занижено податок на додану вартість, що сплачується до державного бюджету всього у сумі 199983 грн, в т. ч. за вересень 2018 р. на суму 199983 грн.
При проведенні перевірки відповідачем було використано наступні документи: Тендерна документація на закупівлю товару; дані бухгалтерського обліку (рах. 101, 13111, 23131, 5111, 5411, 62111, 63113); Договір про поставки від 03.08.2018 № 68 з Продавцем ТОВ «Енергоаналітична компанія «ЕКУ» та специфікація Рахунок-фактура ТОВ «Енергоаналітична компанія «ЕКУ» від 12.09.2018 №СФ-0158; Платіжне доручення ДО «Комбінат «Айстра» від 13.09.2018 № 401; Видаткова накладна ТОВ «Енергоаналітична компанія «ЕКУ» від 12.09.2018 № РН-0000042; Прибуткова накладна ДО «Комбінат «Айстра» №19 від 14.09.2018; Пояснювальна записка головного бухгалтера ОСОБА_3 ; паспорти на лічильники Endress&Hauser DN40, DN50, DN80; Декларація відповідності компанії ENDRESS+HAUSER Flovtec AG, Райнах, Швейцарія 28.03.2018 на прилади PROMASS; Наказ від 14.01.2019 № 21а; Акт введення в експлуатацію основних засобів № 6 від 31.01.2019; Свідоцтва про повірку засобів вимірювальної техніки ДП «Укрметртестстандарт» 08.02.2019; Податкові накладні.
На підставі висновків вищевказаного акта перевірки відповідачем винесено податкове повідомлення-рішення від 03.01.2020 № 00000020500, яким до позивача застосовано штрафні (фінансові) санкції, а саме збільшено суму грошового зобов`язання з платежем «податок на додану вартість» із вироблених в Україні товарів (робіт, послуг) 249978,75 грн. Сума грошового зобов`язання: за податковими зобов`язанням складає +199983,00 грн; за штрафними (фінансовими) санкціями - 49995,75 грн.
Позивач оскаржив таке ППР в адміністративному досудовому порядку.
За результатами розгляду скарги Державна податкова служба України прийнято рішення від 18.03.2020 № 9955/6/41-00-08-05-02-06, яким ППР від 03.01.2020 № 00000020500 залишено без змін, а скаргу ДО «Комбінату «Айстра» - без задоволення.
Позивач, вважаючи таке податкове повідомлення-рішення протиправним, а свої права порушеними, звернувся до суду з цим позовом.
Нормативно-правове обґрунтування.
Спірні правовідносини врегульовані Конституцією України, нормами Податкового кодексу України (далі - ПК України), Законом України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» (далі - Закон № 996-XIV).
Так, відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Згідно з пп. 14.1.36 п.14.1 ст. 14 ПК України господарська діяльність - діяльність особи, що пов`язана з виробництвом (виготовленням) та/або реалізацією товарів, виконанням робіт, наданням послуг, спрямована на отримання доходу і проводиться такою особою самостійно та/або через свої відокремлені підрозділи, а також через будь-яку іншу особу, що діє на користь першої особи, зокрема за договорами комісії, доручення та агентськими договорами.
Підпунктом 14.1.181 пункту 14.1 статті 14 ПК України передбачено, що податковий кредит - це сума, на яку платник. податку на додану вартість має право зменшити податкове зобов`язання звітного (податкового) періоду, визначена згідно з розділом V цього Кодексу.
У пп. 14.1.27 п. 14.1 ст. 14 ПК України визначено, що витрати - сума будь-яких витрат платника податку у грошовій, матеріальній або нематеріальній формах, здійснюваних для провадження господарської діяльності платника податку, в результаті яких відбувається зменшення економічних вигод у вигляді вибуття активів або збільшення зобов`язань, внаслідок чого відбувається зменшення власного капіталу (крім змін капіталу за рахунок його вилучення або розподілу власником).
Пунктами 198.1-198.3, 198.6 статті 198 ПК України передбачено, що право на віднесення сум податку до податкового кредиту виникає, зокрема, у разі здійснення операцій з придбання або виготовлення товарів ( у тому числі в разі їх ввезення на митну територію України ) та послуг.
Датою виникнення права платника податку на віднесення сум податку до податкового кредиту вважається дата тієї події, що відбулася раніше: дата списання коштів з банківського рахунка платника податку на оплату товарів/послуг; дата отримання платником податку товарів/послуг, що підтверджено податковою накладною.
Податковий кредит звітного періоду визначається виходячи з договірної (контрактної) вартості товарів/послуг, але не вище рівня звичайних цін, визначених відповідно до статті 39 цього Кодексу, та складається з сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою пунктом 193.1 статті 193 цього Кодексу, протягом такого звітного періоду у зв`язку з: придбанням або виготовленням товарів (у тому числі при їх імпорті) та послуг з метою їх подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку; придбанням (будівництвом, спорудженням) основних фондів (основних засобів, у тому числі інших необоротних матеріальних активів та незавершених капітальних інвестицій у необоротні капітальні активи), у тому числі при їх імпорті, з метою подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку.
Не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв`язку з придбанням товарів/послуг, не підтверджені податковими накладними (або підтверджені податковими накладними, оформленими з порушенням вимог статті 201 цього Кодексу) чи не підтверджені митними деклараціями, іншими документами, передбаченими пунктом 201.11 статті 201 цього Кодексу.
Відповідно до п.п. 201.1, 201.10 ст. 201 ПК України платник податку зобов`язаний надати покупцю (отримувачу) на його вимогу підписану уповноваженою платником особою та скріплену печаткою (за наявності) податкову накладну, у якій зазначаються в окремих рядках такі обов`язкові реквізити: а) порядковий номер податкової накладної; б) дата виписування податкової накладної; в) повна або скорочена назва, зазначена у статутних документах юридичної особи або прізвище, ім`я та по батькові фізичної особи, зареєстрованої як платник податку на додану вартість, - продавця товарів/послуг; г) податковий номер платника податку (продавця та покупця); ґ) місцезнаходження юридичної особи-продавця або податкова адреса фізичної особи - продавця, зареєстрованої як платник податку; д) повна або скорочена назва, зазначена у статутних документах юридичної особи або прізвище, ім`я та по батькові фізичної особи, зареєстрованої як платник податку на додану вартість, - покупця (отримувача) товарів/послуг; е) опис (номенклатура) товарів/послуг та їх кількість, обсяг; є) ціна постачання без урахування податку; ж) ставка податку та відповідна сума податку в цифровому значенні; з) загальна сума коштів, що підлягають сплаті з урахуванням податку; и) вид цивільно-правового договору; і) код товару згідно з УКТ ЗЕД (для підакцизних товарів та товарів, ввезених на митну територію України).
Право на нарахування податку та складання податкових накладних надається виключно особам, зареєстрованим як платники податку в порядку, передбаченому статтею 183 ПК України.
Податкова накладна видається платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, на вимогу покупця та є підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту.
У ч. 1, 2 ст. 9 Закону № 996-XIV закріплено, що підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій. Первинні документи повинні бути складені під час здійснення господарської операції, а якщо це неможливо - безпосередньо після її закінчення.
Первинні та зведені облікові документи можуть бути складені  на паперових або машинних  носіях і повинні мати такі обов`язкові реквізити:  назву документа (форми); дату і місце складання; назву підприємства, від імені якого складено документ; зміст та обсяг господарської операції, одиницю виміру господарської операції; посади осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення; особистий підпис, аналог власноручного підпису або підпис, прирівняний  до власноручного підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», або інші дані, що дають змогу ідентифікувати  особу, яка брала участь у здійсненні господарської  операції.
Висновки суду апеляційної інстанції.
Системний аналіз викладених правових норм дозволяє стверджувати, що для встановлення правомірності визначення платником податків його податкових зобов`язань з ПДВ належить з`ясувати реальність руху активів і коштів у процесі здійснення господарських операцій, господарську мету укладання відповідних договорів та економічний результат їх вчинення.
Перевіряючи доводи апеляційної скарги, колегія суддів звертає увагу на те, що наданими позивачем первинними документами, які були вказані вище, підтверджується товарність вчинених ним операцій позивача з ТОВ «Енергоаналітична компанія «ЕКУ», за якими ним було сформовано спірні показники податкової звітності, зокрема підтверджується ділова мета таких операцій та економічний ефект від їх здійснення.
При цьому, колегія суддів відзначає, що спірні операції були вчинені між позивачем та вказаним товариством на підставі договору, укладеного за результатами відкритих торгів на закупівлю лічильників коріолісових, які після їх придбання були введені в експлуатацію як основні засоби ДО «Комбінат «Айстра».
Водночас, судова колегія зауважує, що вся тендерна документація подавалася позивачем контролюючому органу під час перевірки, тобто відповідач мав реальну можливість повно та всебічно дослідити обставини щодо правового титулу походження товару та його використання в діяльності позивача, але, як вбачається з матеріалів цієї справи, цього не зробив та обмежився лише поверхневими, однобічними та необ`єктивними висновками.
При цьому, доводи відповідача про те, що у відношенні посадових осіб ТОВ «Енергоаналітична компанія «ЕКУ» порушено кримінальне провадження, колегія суддів відхиляє, оскільки у межах вказаного кримінального провадження та, зокрема в ухвалі Соснівського районного суду м. Черкаси від 13.01.2020 у справі №  712/16390/19, на яку посилається відповідач, не встановлено саме відомостей про фіктивність спірних операцій позивача.
Більш того, вказана ухвала суду стосується виключно надання тимчасового  доступу до речей і документів.
Крім того, відповідачем не доведено, що між позивачем і ТОВ «Енергоаналітична компанія «ЕКУ» мали місце злагоджені узгоджені дії, спрямовані на формальне оформлення господарських операцій без їх фактичного вчинення для отримання податкових вигід.
Також є необґрунтованими доводи апелянта щодо не підтвердження походження товару за ланцюгом постачання, оскільки статтею 61 Конституції України регламентовано принцип індивідуальної відповідальності і жодною нормою чинного законодавства не визначено прямої залежності між правомірністю формування платником податків показників податкової звітності та діями його контрагента та/або відповідних посадових осіб і для формування показників податкової звітності необхідним є лише встановлення факту здійснення господарської операції та підтвердження її відповідними первинними бухгалтерськими документами.
Аналогічна правова позиція викладена в постановах Верховного Суду від 27.03.2018 по справі № 816/809/17, від 13.03.2018 по справі № 814/3520/13-а, а також є сталою у практиці Європейського суду з прав людини.
Так, у рішенні по справі ««Булвес» АД проти Болгарії» від 22.01.2009 (2009 рік, заява № 3991/03) Європейським судом зазначено, що платник податків не повинен нести відповідальність за зловживання, вчинені його постачальниками, якщо він не знав про такі зловживання і не міг про них знати.
Також апеляційний суд враховує правову позицію Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ), викладену в п. 50 рішення від 14 жовтня 2010 року у справі «Щокін проти України», в якому ЄСПЛ, зокрема зазначив, що  перша та найважливіша вимога статті 1 Першого протоколу до Конвенції полягає в тому, що будь-яке втручання публічних органів у мирне володіння майном повинно бути законним. Питання, чи було дотримано справедливого балансу між загальними інтересами суспільства та вимогами захисту основоположних прав окремої особи, виникає лише тоді, коли встановлено, що оскаржуване втручання відповідало вимозі законності і не було свавільним
У рішеннях від 09 січня 2007 року у справі «Інтерсплав проти України», від 10 березня 2010 року у справі «Бізнес Супорт Центр проти Болгарії» ЄСПЛ наголосив, що платника податку не може бути позбавлено права на бюджетне відшкодування ПДВ за відсутності доказів того, що його було залучено до протиправної діяльності, пов`язаної з незаконним отриманням бюджетного відшкодування; при цьому платник ПДВ не повинен нести відповідальність за зловживання, вчинені його постачальниками, якщо платник ПДВ не знав про такі зловживання і не міг про них знати.
Відповідно до ст. 6 КАС України та ст. 17 Закон України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» висновки Європейського суду з прав людини є джерелом права.
Доводи апелянта щодо відсутності назви посади ОСОБА_1 , який отримав товар, у видатковій накладній від 12.09.2018 № РН-0000042, колегія суддів приймає до уваги, але зазначає, що наявність недоліків в оформленні окремих документів (у даному випадку лише одного з них) не може бути безумовною підставою для висновку про фіктивність господарських операцій та відмови у формуванні податкового кредиту, якщо з інших документів, як у даному випадку, вбачаються зміни в структурі активів та зобов`язань, у власному капіталі підприємства у зв`язку з його господарською діяльністю.
Твердження апелянта про те, що у вказаній видатковій накладній зазначено місце складання - м. Черкаси і що позивачем не надано транспортних документів, колегія суддів відхиляє, оскільки відповідно до пунктів 5.2, 5.4 Договору про постачання товару від 03.08.2018 № 68 місце поставки товару: за адресою Покупця - вул. Чудінова б/н, м. Чернігів, 14001, Україна. Датою постачання Товару є дата приймання Замовником партії Товару в місці постачання у відповідності з пункту 5.2 цього Договору, що підтверджується підписом уповноваженого представника Покупця на всіх примірниках видаткової накладної та печаткою установи на підставі відповідної довіреності. Отже, видаткова накладна це документ, що формується постачальником заздалегідь, а не у момент отримання товару, і засвідчує факт отримання товару.
При цьому, судова колегія зазначає, що певні недоліки вказаних ТТН, зокрема відсутність даних особи, які здійснила відпуск товару, не тягне за собою втрату ними статусу належних документів та не позбавляють платника права на податкові пільги.
Крім того, колегія суддів зазначає, що транспортні документи не є документами первинного бухгалтерського обліку, що підтверджують обставини придбання та продажу товарно-матеріальних цінностей, а призначені для обліку їх руху, а тому обставини, на які посилається відповідач, не є достатньою та необхідною правовою підставою для невизнання реальності господарських операцій з поставки товару.
Аналогічні правові позиції викладені в постановах Верховного Суду від 06.02.2018 у справі № 816/166/15-а та від 13.02.2018 у справі № 804/79/15.
Тож, доводи апелянта щодо безтоварності спірних операцій позивача є необґрунтованими та безпідставними і апелянтом не доведено правомірності прийняття спірного ППР.
Водночас, постулатом адміністративного процесуального законодавства є презумпція винуватості відповідача у справі - суб`єкта владних повноважень (ч.2 ст.77 КАС України).
У свою чергу податковим законодавством презюмується правомірність рішень, дій та бездіяльності платника податків (ст. 4 ПК України).
Зазначене в сукупності обумовлює покладення обов`язку доказування в податкових спорах на податковий орган, який у відповідності до принципу офіційного з`ясування обставин справи повинен доводити в суді обставини, що стали підставою для нарахування платнику податків спірних податкових зобов`язань, та правомірність прийняття свого рішення.
Аналогічна правова позиція викладена в постановах Верховного суду від 20.02.2018 у справі № 817/149/17, від 29.03.2018 у справі № 813/2758/16 та, відповідно до частини п`ятої статті 242 КАС України, є обов`язковим для колегії суддів при вирішенні даної справи.
Разом з тим, колегія суддів зазначає, що позивачем, відповідно до вимог частини першої статті 77 КАС України, під час розгляду цієї справи в судах першої та апеляційної інстанції було надано докази, які підтверджують доводи його позову щодо товарності спірних операцій.
Аналізуючи всі доводи учасників справи, апеляційний суд враховує висновки ЄСПЛ, викладені в рішенні від 21.01.1999 р. по справі «Гарсія Руїз проти Іспанії», Суд зазначив, що хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не може розумітись як вимога детально відповідати на кожний довід.
Враховуючи вищевикладене, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції щодо протиправності податкового повідомлення-рішення від 03.01.2020 № 00000020500, наявності підстав для його скасування та задоволення позову в цій справі.
Отже, судом першої інстанції повно та правильно встановлено обставини справи та ухвалено судове рішення з дотриманням норм матеріального та процесуального права, відповідно до вимог ст. 242 КАС України.
Згідно зі ст. 316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.          
Таким чином, апеляційна скарга Головного управління Державної податкової служби у Чернігівській області підлягає залишенню без задоволення, а рішення Чернігівського окружного адміністративного суду від 02 жовтня 2020 року - без змін.
Розподіл судових витрат.
Судом апеляційної інстанції не здійснено зміни або скасування рішення суду, а тому, відповідно до ст. 139 КАС України, судові витрати перерозподілу не підлягають.
          Керуючись ст.ст. 122, 242-244, 250, 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329 КАС України, суд,

ПОСТАНОВИВ:

          У задоволенні клопотання Головного управління Державної податкової служби у Чернігівській області про залишення позову без розгляду - відмовити.
Апеляційну скаргу Головного управління Державної податкової служби у Чернігівській області - залишити без задоволення, а рішення Чернігівського окружного адміністративного суду від 02 жовтня 2020 року - без змін.
Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду в порядку та строки, визначені ст.ст. 328-331 КАС України.
Судове рішення виготовлено 06 квітня 2021 року.

Головуючий суддя                                                  О.В. Епель

Судді:                                                                      О.В. Карпушова

                                                                                                      А.Г. Степанюк