Справа № 991/1866/21
Провадження №11-сс/991/248/21

У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02 квітня 2021 року                                                                         місто Київ

Апеляційна палата Вищого антикорупційного суду колегією суддів у складі:
головуючого ОСОБА_1 , суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
за участю секретаря судового засідання ОСОБА_4 ,
учасники судового провадження: захисник ОСОБА_5 ,
розглянула апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_5 в інтересах підозрюваного ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Вищого антикорупційного суду від 17.03.2021 про відмову у відкритті провадження за скаргою адвоката ОСОБА_5 у кримінальному провадженні № 42019160000000581.
Історія провадження
1.Детективами Національного антикорупційного бюро України здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 42019160000000581 від 16.10.2019. Нагляд за додержанням законів під час проведення досудового розслідування у формі процесуального керівництва досудовим розслідуванням у цьому кримінальному провадженні здійснюється групою прокурорів Спеціалізованої антикорупційної прокуратури (далі – САП).
2.25.02.2021 захисник ОСОБА_6 адвокат ОСОБА_7 звернувся до виконувача обов`язків керівника Спеціалізованої антикорупційної прокуратури (далі – в. о. керівника САП) зі скаргою на недотримання розумних строків здійснення досудового розслідування у кримінальному провадженні № 42019160000000581, в якій просив надати прокурору у цьому кримінальному провадженні вказівки на проведення слідчих (розшукових) дій, прийняття процесуальних рішень, необхідних для закінчення досудового розслідування у вказаному кримінальному провадженні та прийняття у найкоротший строк одного з рішень, передбачених частиною 2 статті 283 КПК.
3.05.03.2021 в. о. керівника САП листом повідомив захисника, що підстав для задоволення його скарги не вбачається (а. с. 14).
1.17.03.2021 захисник подав до слідчого судді Вищого антикорупційного суду скаргу на бездіяльність прокурора.
2.17.03.2021 слідчий суддя відмовила у відкритті провадження за цією скаргою.
3.31.03.2021 до Апеляційної палати Вищого антикорупційного суду надійшла апеляційна скарга на зазначену ухвалу.
Короткий зміст оскаржуваної ухвали та мотиви слідчого судді
4.Ухвалою слідчого судді Вищого антикорупційного суду від 17.03.2021 відмовлено у відкритті провадження за скаргою захисника, поданою в порядку статті 303 Кримінального процесуального кодексу України (далі – КПК).
5.Слідчий суддя дійшла висновку, що подана скарга не підпадає під випадок оскарження рішення прокурора, що передбачений пунктом 9-1 частини 1 статті 303 КПК, з таких мотивів: (1) враховуючи прохання скаржника, а також суть скарги, слідча суддя вважає, що він оскаржує бездіяльність; (2) лист в. о. керівника САП за вихідним № 16/1/1-19605-19 є процесуальним реагуванням у порядку статті 308 КПК; (3) слідчий суддя тлумачить пункт 1 частини 1 статті 303 КПК таким чином, що він передбачає можливість оскарження бездіяльності, що полягає у нездійсненні інших дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений КПК строк, а не рішень слідчого, прокурора у будь-якій формі; (4) хоча відповідь прокурора у виді листа входить до вичерпного переліку рішень, які оскаржуються в порядку статті 303 КПК (пункт 9-1 частини 1 статті 303 КПК), проте суть скарги скаржника безумовно стосується саме бездіяльності прокурора і скаржник не зазначає доводів, які стосувалися би оскарження такого рішення по суті чи взагалі його змісту, скаржник, безумовно, оскаржує бездіяльність слідчого, прокурора, що не підлягає оскарженню.
Вимоги та короткий зміст апеляційної скарги
6.В апеляційній скарзі захисник висловлює прохання скасувати оскаржувану ухвалу слідчого судді та постановити нову ухвалу, якою задовольнити скаргу слідчому судді по суті.
7.В обґрунтування апеляційної скарги посилається на істотне порушення слідчим суддею норм КПК , виходячи з такого: (1) системний аналіз положень пунктів 1 та 9-1 частини 1 статті 303 КПК свідчить, що право на оскарження виникає у особи, що звернулася зі скаргою у разі: (а) відсутності належного процесуального реагування на скаргу, тобто допущення бездіяльності прокурором вищого рівня, яка полягає у нерозгляді ним скарги протягом трьох днів (пункт 1 частини 1 статті 303 КПК); (б) прийняття прокурором вищого рівня рішення про відмову в задоволенні скарги (пункті 9-1 частини 1 статті 303 КПК); (2) стаття 308 КПК не містить прямої вказівки прокурору на оформлення прийнятого рішення саме постановою, однак, відповідно до пункту 9-1 частини 1 статті 303 КПК предметом оскарження слідчому судді є саме рішення прокурора про відмову в задоволенні скарги на недотримання процесуальних строків, відповідно до частини 2 статті 110 КПК рішення приймають у формі постанови; (3) відсутність такої постанови спричиняє негативні наслідки в формі відсутності правової визначеності, що призводить до порушення вимог статті 24 КПК; (4) у підтвердження своєї позиції посилається за аналогію на висновки, викладені у постанові Об`єднаної палати Касаційного кримінального суду Верховного Суду у постанові від 22.02.2021 (справа № 754/7061/15) про необхідність оформлення рішення керівника органу прокуратури про визначення прокурора (групи прокурорів) постановою; (5) скаргу на недотримання розумних строків має розглядати прокурор вищого рівня, а не особа, яка виконує його обов`язки, оскільки КПК не містить такого статусу як виконувач обов`язків, а перелік прокурорів вищого рівня наведено у частині 3 статті 17 Закону України «Про прокуратуру».
Позиції учасників провадження
8.Захисник підтримав апеляційну скаргу та просив її задовольнити.
9.Прокурор не з`явився, надіслав заперечення, у яких просив розглянути апеляційну скаргу без його участі та врахувати його позицію щодо необґрунтованості доводів захисника і необхідності залишення скарги без задоволення.
10.Інші учасники судового провадження в судове засідання не прибули та не надали Суду свої позиції щодо апеляційної скарги. Враховуючи, що такі особи були належним чином повідомлені про дату, час і місце апеляційного розгляду та не повідомили про поважні причини свого неприбуття, то їх неприбуття не перешкоджає проведенню розгляду (частина 4 статті 405 КПК).
Оцінка та мотиви Суду
11.Суд вважає, що оскаржувана ухвала слідчого судді підлягає скасуванню, а апеляційна скарга адвоката частковому задоволенню з наступних підстав.
12.Так, слідчий суддя відмовляє у відкритті провадження лише у разі, якщо скарга подана на рішення, дію чи бездіяльність прокурора, що не підлягає оскарженню (частина 4 статті 304 КПК).
13.На досудовому провадженні може бути оскаржено рішення прокурора про відмову в задоволенні скарги на недотримання розумних строків під час досудового розслідування (пункт 9-1 частини 1 статті 303 КПК), а також бездіяльність прокурора, яка полягає у нездійсненні інших дій процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений КПК строк (пункт 1 частини 1 статті 303 КПК).
14.Підозрюваний має право оскаржити прокурору вищого рівня недотримання розумних строків слідчим, прокурором під час досудового розслідування. Прокурор вищого рівня зобов`язаний розглянути скаргу протягом трьох днів після її подання і в разі наявності підстав для її задоволення надати відповідному прокурору обов`язкові для виконання вказівки щодо строків вчинення певних процесуальних дій або прийняття процесуальних рішень. Особа, яка подала скаргу, невідкладно письмово повідомляється про результати її розгляду (частини 1 та 2 статті 308 КПК).
15.Таким чином, як рішення прокурора про відмову в задоволенні скарги на недотримання розумних строків під час досудового розслідування, так і його відсутність (тобто бездіяльність) на протязі встановленого триденного строку підлягає оскарженню слідчому судді під час досудового розслідування.
16.У скарзі слідчому судді адвокат посилається як на пункт 9-1 частини 1 статті 303 КПК, так і зазначає, що з боку прокурора САП, який є прокурором вищого рівня по відношенню до прокурорів-процесуальних керівників, допущено бездіяльність, яка полягає у нездійсненні інших процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений КПК строк.
17.Слідчий суддя правильно кваліфікувала скаргу слідчому судді відповідно до її змісту як скаргу на бездіяльність, проте прийшла до неправильного висновку, що така бездіяльність не підлягає оскарженню в порядку статті 303 КПК, оскільки відповідні дії (у вигляді належного процесуального реагування, яким є рішення прокурора у формі постанови) мали бути здійсненні у встановлений КПК триденний строк.
18.Так, з матеріалів провадження вбачається, що за наслідками розгляду скарги захисника [на недотримання розумних строків здійснення досудового розслідування] в. о. керівника САП листом від 04.03.2021 (відправлений 05.03.2021) повідомив про відсутність підстав для задоволення скарги. Фраза «враховуючи, те, що підозрюваний ОСОБА_6 переховується від органу досудового розслідування, сторона обвинувачення позбавлена можливості його завершити та прийняти одне із рішень, передбачених ст.283 КПК України» у співставленні з прохальною частиною скарги прокурору в порядку статті 308 КПК свідчить про фактичну відмову (неможливість) задовольнити скаргу № 2502/6 від 25.02.2021 по суті. Тобто прокурор не приймав рішення у формі постанови про відмову в задоволенні скарги захисника.
19.Вказане, на думку Суду, є неналежним реагуванням на скаргу захисника в порядку статті 308 КПК, тобто бездіяльністю, що полягає у нездійсненні «інших» дій (порівняно з тими, що зазначені у пункті 1 частини 1 статті 303 КПК), які належало вчинити у встановлений КПК строк. Така бездіяльність підлягає окремому оскарженню під час досудового розслідування.
20.КПК розрізняє такі поняття як «рішення» (прокурора) та «повідомлення» (прокурора), яке є процесуальною дією (статті 110 та 111 КПК відповідно).
21.Повідомлення у кримінальному провадженні є процесуальною дією, за допомогою якої, зокрема, прокурор повідомляє певного учасника кримінального провадження про прийняте процесуальне рішення (частина 1 статті 111 КПК).
22.Процесуальними рішеннями є всі рішення прокурора . Рішення прокурора приймається у формі постанови. Постанова виноситься у випадках, передбачених КПК, а також коли прокурор визнає це за необхідне (частини 1 та 3 стаття 110 КПК). Одним з обов`язкових елементів постанови є мотиви прийняття постанови, їх обґрунтування та посилання на положення КПК (пункт 2 частини 5 статті 110 КПК).
23.Дійсно, положеннями статті 308 КПК прямо не передбачено обов`язок прокурора вищого рівня приймати за результатами розгляду по суті скарги рішення у формі постанови. Проте виходячи з аналізу статей 110, 303, 308 КПК та враховуючи те, що: (1) у провадженнях за скаргами на рішення прокурора в порядку пункту 9-1 частини 1 статті 303 КПК предметом оскарження є у тому числі обґрунтованість та вмотивованість рішення прокурора вищого рівня щодо розумності строків досудового розслідування; (2) відмова прокурора в задоволенні скарги потребує наведення мотивів відхилення доводів скарги; (3) іншої форми рішення, яке б містило відповідні мотиви, окрім постанови, КПК не передбачено – рішення прокурора про відмову в задоволенні скарги на недотримання розумних строків під час досудового розслідування має бути викладене у формі постанови.
24.Такий висновок Суду:
(1) не суперечить правовій позиції Верховного Суду про те, що КПК не вимагає щоб кожне рішення, яке приймається у зв`язку з розслідуванням кримінальної справи, викладалося у формі постанови (постанова Касаційного кримінального суду Верховного Суду від 19.05.2020 у справі № 490/10025/17). Такий висновок Верховний Суд зробив, виходячи, зокрема, з того, що 1) нормами КПК прямо не передбачено прийняття керівником прокуратури рішення у формі постанови [про призначення прокурора (групи прокурорів)], 2) таке рішення приймається в межах реалізації організаційних повноважень та 3) його прийняття не потребує відповідного мотивування в контексті вимог частини 5 статті 110 КПК. На відміну від зазначеної вище справи у цьому провадженні рішення прокурора вищого рівня потребує наведення відповідних мотивів та його зміст має досліджуватися на предмет відповідності КПК у разі оскарження такого рішення на підставі пункту 9-1 частини 1 статті 303 КПК;
(2) узгоджується з правовою позицією, викладеною у постанові Об`єднаної палати Касаційного кримінального суду Верховного Суду у постанові від 22.02.2021 (справа № 754/7061/15), на яку посилався апелянт.
25.Виходячи з наведеного, слідчий суддя помилково відмовила у відкритті провадження за скаргою захисника, апеляційна скарга захисника в частині скасування ухвали слідчого судді має бути задоволена.
26.У той же час вимоги апеляційної скарги щодо постановлення нової ухвали, якою слід зобов`язати прокурора здійснити розгляд скарги адвоката ОСОБА_7 № 2502/6 від 25.02.2021, та у разі відмови в її задоволенні прийняте рішення оформити постановою – не підлягають розгляду судом апеляційної інстанції. Так, Суд не розглядає доводи захисника по суті скарги (зокрема, щодо неповноважності виконувача обов`язків керівника органу прокуратури або прокурора розглядати скаргу в порядку статті 308 КПК), оскільки у цьому провадженні предметом апеляційного розгляду є перевірка виключно законності відмови слідчого судді у відкритті провадження за скаргою. Суд апеляційної інстанції не може вирішувати по суті скарги, якщо вони не були предметом розгляду слідчого судді, перебираючи таким чином на себе повноваження слідчого судді (першої інстанції) та позбавляючи учасників провадження права на апеляційне оскарження ухвал слідчого судді у випадках, встановлених КПК.
27.З цих підстав оскаржувану ухвалу слідчого судді слід скасувати, а матеріали скарги направити слідчому судді для розгляду по суті.
28.Керуючись статтями 110, 303, 304, 308, 404, 407, 532 КПК, колегія суддів постановила:
1.Апеляційну скаргу – задовольнити частково.
2.Ухвалу слідчого судді Вищого антикорупційного суду від 17.03.2021 про відмову у відкритті провадження – скасувати.
3.Постановити нову ухвалу, якою скаргу адвоката ОСОБА_5 в інтересах підозрюваного ОСОБА_6 № 1503/3 від 15.03.2021 на бездіяльність прокурора, яка полягає у нездійсненні інших дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений КПК строк, разом із матеріалами справи № 991/1866/21 направити до Вищого антикорупційного суду для розгляду в установленому порядку.
Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню не підлягає.

Головуючий                                                                         ОСОБА_1 
Судді                                                                                 ОСОБА_2 
ОСОБА_3