Номер провадження: 33/813/754/21
Номер справи місцевого суду: 521/2919/21 
Головуючий у першій інстанції Тополева Ю.В. 
Доповідач Князюк О. В.

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД 

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18.06.2021 року                                                                         м. Одеса
Одеський апеляційний суд у складі:
Головуючого судді - Князюк О.В., 
за участю секретаря судового засідання – Дерезюк В.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 подану через представника – адвоката Григорука Георгія Петровича на постанову Малиновського районного суду м. Одеси від 22.04.2021 року в адміністративній справі відносно:
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина Азербайджанської Республіки, посвідка на постійне проживання № НОМЕР_1 , орган що видав 5103, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , - за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, –

ІІ. ОПИСОВА ЧАСТИНА
Постановою Малиновського районного суду м. Одеси від 22.04.2021 року ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина Азербайджанської Республіки, посвідка на постійне проживання № НОМЕР_1 , орган що видав 5103, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 10200 (десять тисяч двісті) гривень на користь держави, з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.
Стягнуто з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина Азербайджанської Республіки, посвідка на постійне проживання № НОМЕР_1 , орган що видав 5103, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , на користь держави судовий збір у розмірі 454 (чотириста п`ятдесят чотири) гривні. 
Не погодившись із постановою суду 30 квітня 2021 року ОСОБА_1 через представника - адвоката Григорука Георгія Петровича подав апеляційну скаргу, в якій просить:
-постанову Малиновського районного суду м. Одеси від 22.04.2021 року – скасувати, провадження у справі про адміністративне правопорушення передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП – закрити у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.
Апелянт вважає постанову суду першої інстанції ухвалену з неповним з`ясуванням обставин, що мають значення для справи, їх недоведеністю та невідповідність висновків викладених у постанові обставинам справи.
В обґрунтування доводів апеляційної скарги представник апелянта зазначає, що під час розгляду справи ОСОБА_1 ніхто не ознайомлював з правами та обов`язками в супереч вимогам ст. 268 КУпАП. Одночасно ст. 63 Конституція України також не була роз`яснена інспектором патрульної поліції. Не були відібрані пояснення на окремому аркуші паперу.
Зазначає, що на час інкримінованих подій за кермом транспортного засобу була ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка була допитана в судовому засідання та підтвердила, що саме вона керувала автомобілем.
Зі слів ОСОБА_1 поліцейські витягнули його з переднього пасажирського сидіння, почали «оскорбляти на почві етнічного конфлікту», виражались нецензурною лайкою та наділи на нього кайданки, хоча будь-якого опору він не чинив. На вимогу назвати законну причину та підстави зупинки транспортного засобу поліцейські не надали жодної зрозумілої відповіді. Такі дії викликали у ОСОБА_1 обурення та він вступив у конфлікт з інспектором. Дані обставини підтвердила свідок ОСОБА_2 .
Апелянт наполягає на тому, що відео спілкування з інспектором змонтоване так як частина подій на ньому відсутня. Крім того зазначає, що під час складання протоколу про адміністративне правопорушення понятих не було.
Звертає увагу суду апеляційної інстанції на те, що в матеріалах справи відсутні докази керування ОСОБА_1 транспортним засобом.
Протокол складений відносно апелянта не відображає всі обставини справи, та не відповідає вимогам статті 130 та ст. 266 КУпАП.
З огляду на зазначене в апеляційній скарзі, апелянт вважає, що провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 статті 130 КУпАП необхідно закрити за відсутності складу адміністративного правопорушення.

ІІІ. МОТИВУВАЛЬНА ЧАСТИНА

Перевірка доводів апеляційної скарги. Позиція апеляційного суду
Відповідно до положень ст. 1 КУпАП, завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції, законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством.
Згідно положень ст.7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу, впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.
Відповідно до вимог ст. 245 КУпАП, завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.
Згідно з положеннями ч. 7 ст. 294 КУпАП, апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги, але не обмежений доводами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.
Відповідно до вимог ст. 280 КУпАП, суд, при розгляді справи про адміністративне правопорушення, крім іншого, зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Постановою Пленуму Верховного Суду України від 23 грудня 2005року №14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» передбачено, що при розгляді справ зазначеної категорії необхідно з`ясовувати всі обставини, перелічені у ст.ст. 247, 280 КУпАП. Зміст постанови судді має відповідати вимогам, передбаченим ст.ст. 283, 284 КУпАП. У постанові, зокрема, потрібно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.
Відповідно до вимог ст.ст. 251, 252 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, свідків, а також іншими документами.
Як вбачається з матеріалів справи, 19.02.2021 року у відношенні ОСОБА_1 співробітниками 7-ї роти 1-го батальйону полку Управління патрульної поліції в Одеській області було складено протокол серії ДПР18 № 069710 від 19.02.2021 року про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.
З протоколу про адміністративне правопорушення серії ДПР18 № 069710 від 19.02.2021 року вбачається, що 19.02.2021 року, о 02 годині 12 хвилин, в м. Одесі по вул. Адмірала Лазарева, 32, водій ОСОБА_3 керував автомобілем BMW, н.з. НОМЕР_2 з ознаками алкогольного сп`яніння: запах алкоголю з порожнини рота, порушення координації рухів. Від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки та в медичному закладі, у встановленому законом порядку, водій відмовився в присутності двох свідків, чим порушив п. 2.5 «Правил дорожнього руху», затверджених Постановою КМУ від 10.10.2001 року №1306.
В судовому засіданні 02.06.2021 року було переглянуто відеозапис з нагрудних камер працівниці поліції , де вбачається, що працівниками поліції було зупинено автомобіль BMW, н.з. НОМЕР_2 ОСОБА_1 знаходився на пасажирському сидінні. З огляду на зазначене, суд дійшов висновку про необхідність повторного допиту в судовому засіданні свідка ОСОБА_2 , яка під час допиту в суді першої інстанції стверджувала факт того, що саме вона перебувала за кермом зупиненого працівниками поліції транспортного засобу. 
Судом апеляційної інстанції оголошено перерву до 18.06.2021 року на 11:30 год.
18 червня 2021 року в судове засідання з`явилася ОСОБА_4 та була допитана у якості свідка. Свідок ОСОБА_2 підтвердила під присягу свідка, попереджена про кримінальну відповідальність відповідно до статті 272 КУпАП. 
В судове засідання 18 червня 2021 року з`явився також ОСОБА_5 . Та його захисник – Григорук Г.П., апеляційну скаргу підтримали, просили суд її задовольнити в повному обсязі та закрити провадження у справі у зв`язку з відсутності в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення.
Об`єктом інкримінованого ОСОБА_1 адміністративного проступку є суспільні відносини у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху відповідно до ч. 1 статті 130 КУпАП.
Об`єктивна сторона правопорушення виражається у такій формі як керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції;
Суб`єкт адміністративного проступку - спеціальний (водії транспортних засобів, інші особи, що керували транспортними засобами - чч. 1-4 цієї статті)
Суб`єктивна сторона правопорушення визначається ставленням до наслідків і характеризується наявністю вини у формі умислу.
Тобто, з аналізу вищевказаних норм встановлено, що огляд на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння передбачений лише для водія – особи, яка керує транспортним засобом.
Пунктом 2 розділом І Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом МВС України та МОЗ України від 09.11.2015 року №1452/735, передбачено, що огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України (далі поліцейський) є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану.
Пунктами 6,7 розділу І вказаної Інструкції передбачено, що огляд на стан сп`яніння проводиться: поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом (далі – спеціальні технічні засоби) . У разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров`я, якому надано право на його проведення відповідно до статті 266 Кодексу України про адміністративні правопорушення.
Згідно п. 6 розділу ІІ Інструкції, огляд на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу проводиться в присутності двох свідків.
Згідно ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.
Апеляційний суд приймає до уваги доводи апелянта про те, що він не перебував за кермом зупиненого транспортного засобу.
Обставини правопорушення й вина порушника в скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 130 ч. 1 КпАП України не підтверджуються зібраними по справі доказами у своїй сукупності, згідно ст. 251 КпАП України.
З огляду на зазначене, апеляційний суд вказує, що провина водія підтверджується лише протоколом про адміністративне правопорушення, який не може бути визнаний беззаперечним доказом вини особи, оскільки за своєю правовою природою протокол не є самостійним беззаперечним доказом, а обставини викладені в ньому повинні бути перевірені за допомогою інших доказів, які б підтверджували вину особи, що притягується до адміністративної відповідальності.
За таких обставин направлені до суду матеріали та їх аргументація є суперечливими.
Суд повинен обґрунтувати свої висновки лише доказами, які є достатньо переконливими, чітко сформульованими, тобто такими, які не залишають місце сумнівам, оскільки наявність останніх не узгоджується зі стандартом доведення «поза розумним сумнівом». Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачяться на її користь.
Адміністративна відповідальність в Україні та процедура притягнення до неї ґрунтуються на конституційному принципі: презумпції невинуватості (ст. 62 Конституції України).
Тягар доведення складу адміністративного правопорушення покладається на адміністративний орган, разом з тим, особа, яка притягається до відповідальності, звільняється від обов`язку доводити свою причетність до скоєння правопорушення.
Відповідно до принципу «поза розумним сумнівом» (п. 43 рішення Європейського суду з прав людини у справі «Кобець проти України» від 14.02.2008 року), доказування, зокрема, має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких та узгоджених між собою, а за відсутності таких ознак не можна констатувати, що винуватість обвинуваченого доведено поза розумним сумнівом.
Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях.
Адміністративні справи мають бути розглянуті на підставі поданих доказів, а довести наявність підстав, передбачених відповідними законами, для призначення штрафних санкцій має саме суб`єкт владних повноважень (п. 110 рішення ЕСПЛ у справі «Компанія "Вестберґа таксі Актіеболаґ" та Вуліч проти Швеції" (Vastberga taxi Aktiebolag and Vulic v. Sweden № 36985/97).
ЄСПЛ, серед іншого, зазначив, що «…суд не може відшуковувати докази на користь обвинувачення, оскільки це становитиме порушення права на захист (особа не може належним чином підготуватися до захисту) та принципу рівності сторін процесу (оскільки особа має захищатися від обвинувачення, яке підтримується не стороною обвинувачення, а фактично судом)» (справи «Малофєєв проти Росії», рішення від 30.05.2013 року та «Карелін проти Росії», заява № 926/08, рішення від 20.09.2016 року).
Оскільки судом встановлено відсутність вчинення (виявлення) адміністративного правопорушення, провадження підлягає закриттю на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 Кодексу України про адміністративні правопорушення, у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.
Відповідно до вимог ст.ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП суд зобов`язаний повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, дослідити в судовому засіданні наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і, в залежності від встановленого, прийняти мотивоване законне рішення.
Пункт 1 ст. 6 Конвенції не вимагає більш детальної аргументації від апеляційного суду, якщо він лише застосовує положення для відхилення апеляції відповідно до норм закону, як такої, що не має шансів на успіх, без подальших пояснень (Burg and others v. France (Бюрг та інші проти Франції), (dec.); Gorou v. Greece (no.2) (Гору проти Греції №2) [ВП], § 41.
Керуючись ст. 247, 293, 294 КУпАП, апеляційний суд,-

ПОСТАНОВИВ:
Апеляційну скаргу ОСОБА_1 – задовольнити.
Постанову Малиновського районного суду м. Одеси від 22.04.2021 року –скасувати.
Постановити нове рішення, яким провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина Азербайджанської Республіки, посвідка на постійне проживання № НОМЕР_1 , орган що видав 5103, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , -за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП – закрити на підставі п. 1 ч. 1 статті 247 КУпАП у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя Одеського апеляційного суду                                                 О.В. Князюк